Справа № 426/5484/15-ц
29 червня 2016 року , м.Сватове
Сватівський районний суд Луганської області в складі: головуючого судді Попової О.М., за участі секретаря Крикунової Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов"язаних з утриманням курсанта,-
в с т а н о в и в:
01.10.2015р. Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов"язаних з утриманням курсанта, в обґрунтування якого зазначила наступне.
05.08.2014 року наказом начальника Національної академії Національної гвардії України №124 «Про зарахування на навчання курсантів 1-го курсу ОСОБА_2» ОСОБА_1 був зарахований курсантом першого курсу та поставлений на усі види постачання. Під час навчання в ОСОБА_2 відповідач знаходився на повному державному забезпеченні.
05.08.2014 року відповідач уклав контракт з Міністерством внутрішніх справ в особі начальника Національної академії Національної гвардії України про проходження військової служби. Контракт було укладено на чотири роки. Згідно з контрактом обов'язком відповідача було: проходити військову службу (навчання) в ОСОБА_2 внутрішніх військ МВС України протягом строку дії контракту; продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п'яти років після закінчення навчання.
27.01.2015 року відповідач звернувся з рапортом до начальника ОСОБА_2 про відрахування його з числа курсантів у зв'язку з відмовою від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчання. З постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964 «Про порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» ознайомлений та згодний.
Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України №28 с/ч від 04.02.2015 року відповідач виключений зі списків особового складу курсантів ОСОБА_2 відповідно до ст.26 ч.6 п.«и» (систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем)Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу».
Представник позивача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим (а.с.30).
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав(а.с.30).
У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача.
Дослідивши подані позивачем письмові докази на підтвердження своїх позовних вимог, оцінивши вказані докази щодо їх належності та допустимості, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення, виходячи з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що 05.08.2014 року наказом начальника Національної академії Національної гвардії України, №124 «Про зарахування на навчання курсантів 1-го курсу ОСОБА_2» відповідач ОСОБА_1 був зарахований та призначений з 05.08.2014 року курсантом першого курсу та поставлений на усі види постачання (а.с.6).
У зв'язку із зарахуванням на навчання, між Міністерством внутрішніх справ в особі начальника Національної академії Національної гвардії України, та відповідачем було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) в ОСОБА_2 курсантами (а.с.7).
Згідно з умовами вказаного контракту відповідач зобов'язався: проходити військову службу (навчання) в ОСОБА_2 протягом строку дії контракту; продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п'яти років після закінчення навчання тощо.
Крім цього, відповідно до п.1 вказаного Контракту, відповідач зобов'язався відшкодувати витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.
Як встановлено судом, 27.01.2015 року відповідач ОСОБА_1 подав рапорт про відрахування його з числа курсантів у зв'язку з відмовою проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчання, в якому зазначив, що зпостановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964 «Про порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» ознайомлений та згодний (а.с.8).
Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України №28 с/ч від 04.02.2015 року відповідач ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу курсантів Національної академії 19.06.2014 року відповідно до ст.26 ч.6 п.«и» (систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем) Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (а.с.9).
Відповідно до п.35 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 року, однією з підстав для дострокового припинення (розірвання) контракту про навчання курсантом вищого військового навчального закладу, є наявність підстав, передбачених пунктом «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу».
Пунктом 10 ст.25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «ї», «и» частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Згідно п.3 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цьогоКодексу.
Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.
З огляду на викладені обставини та вимоги закону, а також враховуючи те, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань по укладеному контракту, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному об'ємі.
Керуючись ст.ст.526, 530, 610, 611 ЦК України, ст.ст.25, 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», п.35 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 року, п.п.3, 5-7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964, ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224 - 228, 232, 233 ЦПК України, суд,-
Позов Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням курсанта -задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги через Сватівськийрайонний суд Луганської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Сватівського
районного суду ОСОБА_3