Провадження №2/761/1708/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.

за участю позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Медвецького Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: поновити його на посаді директора фінансового в ПАТ «Укртранснафта»; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.08.2015 року до дня поновлення на роботі, стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 20 300,00 грн.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що він працював у відповідача та 10.08.2015 року був звільнений з роботи у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, скороченням штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України.

Як зазначає позивач, його посаду скоротили з 02.06.2015 року у зв'язку з перерозподілом функціональних обов'язків та затвердженням нової організаційної структури апарату управління ПАТ «Укртранснафта». Попередження про наступне звільнення було за два місяці до скорочення. Як зазначає позивач, його проінформували про відсутність підходящої роботи та відповідних вакантних посад в управлінні Товариства.

Позивач вважає звільнення незаконним на тій підставі, що перед тим, як видати наказ про скорочення посад, у Товаристві було затверджено нову організаційну структуру апарату управління ПАТ «Уктранснафта» та введено посаду директора фінансового. Посада, яку займав позивач була перейменована на посаду директор фінансовий, а посадові обов'язки були залишені такими, які виконував позивач.

Як зазначає позивач, адміністрація ПАТ «Укртранснафта» у даній ситуації, у зв'язку зі зміною в організації виробництва і праці повинна була здійснити перестановку (перегрупування, переміщення) позивача з посади заступника голови правління фінансово-економічної політики на посаду директора фінансового. Така перестановка (перегрупування, переміщення) обумовлена тим, що кваліфікаційні та інші вимоги до посад заступника голови правління з фінансово-економічної політики та директора фінансового однакові. Суть виконуваних обов'язків, задач фінансової та планово-економічної служб також не змінилися.

Позивач зазначає, що відносно нього не було проведено перестановку (перегрупування, переміщення) на посаду його кваліфікації або посаду директора фінансового, а прийнято іншу особу за сумісництвом; попередження є незаконним, оскільки відбулось фактичне перейменування посади на якій працював позивач без зміни функціональних обов'язків; скорочення штатів відносно посади, яку обіймав позивач не відбулось; пропозиція обрати вакантні посади є також незаконною та безпідставною з огляду на те, що посада, яку обіймав позивач є не скороченою, а перейменованою із збереженням тих же функцій.

Так як звільнення позивача відбулось без законних підстав, тому позивач підлягає поновленню на посаді директора фінансового та має бути стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 11.08.2015 року.

Крім того, як зазначив позивач, йому спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що були порушені його права на працю, а тому просить стягнути моральну шкоду в сумі 20 706,00 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявлених вимог на тій підставі, що звільнення відбулось з дотриманням норм трудового законодавства, а тому підстави для поновлення позивача на посаді, стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши позивача, представників позивача та відповідача, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в їх задоволенні за наступних підстав.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис (ч.3 ст.64 ГК України).

Частина 1 статті 40 КЗпП України визначає, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (п.1).

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (ч.2 ст.40 КЗпП України).

У відповідності до положень статті 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з копії трудової книжки позивача, з 16.07.2009 року він працював у ВАТ (ПАТ) «Укртранснафта» на посаді фінансового директора, 11.08.2009 року переведений на посаду заступника голови правління з фінансово-економічної політики.

До компетенції Загальних зборів акціонерів у відповідності до Статуту відноситься: затвердження статуту та внесення змін до статуту Товариства (п.11.4.2); обрання і припинення повноважень голови і членів правління Товариства, затвердження умов контрактів, що укладатимуться з членами правління, встановлення розміру їх винагороди, обрання особи, яка уповноважується на підписання контрактів з членами правління (п.11.4.21); затвердження організаційної структури Товариства (п.11.4.31).

До компетенції Голови правління (дирекції) у відповідності до п.14.3.9 Статуту відноситься затвердження штатного розпису апарату управління Товариства; розподіл обов'язків між заступниками голови та членами правління (п.14.3.14 Статуту).

Як вбачається з копії наказу №214 від 26.10.2011 року «Про розподіл обов'язків між Головою правління, його заступниками, головним інженером, директором за напрямками діяльності та директорами філій ПАТ «Укртранснафта», заступник Голови правління з фінансово-економічної політики - член правління ОСОБА_1 несе персональну відповідальність за організацію фінансової діяльності в тому числі залучення фінансових коштів (кредитування, інвестиції тощо), ведення тарифної політики, реалізації перспективних інвестиційних проектів, забезпечення стабільного фінансового стану, ліцензування господарської діяльності Товариства та розробки і реалізації основних напрямків соціальної політики Товариства.

Рішенням Загальних зборів акціонерів ПАТ «Укртранснафта» №23 від 25.10.2012 року припинені повноваження членів правління Товариства ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 та обрано вказаних осіб членами правління.

Цим же рішенням затверджено умови контрактів, які укладатимуться з членами правління Товариства.

Як встановлено в судовому засіданні, 23.04.2015 року до штатного розпису працівників апарату управління ПАТ «Укртранснафта» були внесені зміни та введено посаду директора фінансового.

Рішенням Загальних зборів акціонерів ПАТ «Укртранснафта» №37 від 07.05.2015 року затверджені зміни до Статуту Товариства, зокрема, замінено по тексту слово «правління» на «дирекція», «голова правління» на «генеральний директор», «член правління» на «член дирекції».

Вказані зміни до Статуту були зареєстровані 13.05.2015 року.

Отже вказаним рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Укртранснафта» було створено новий колегіальний виконавчий орган Товариства, який здійснює управління його поточною діяльністю - Дирекцію.

Рішенням Загальних зборів акціонерів ПАТ «Укртранснафта» №39 від 13.05.2015 року припинено повноваження членів правління Товариства, зокрема і ОСОБА_1 з 13.05.2015 року. Цим же рішенням обрано членів дирекції Товариства - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строком на один рік з 13.05.2015 року.

Наказом №78 від 18.05.2015 року «Про тимчасовий розподіл обов'язків між членами дирекції ПАТ «Укртранснафта» визнано таким, що втратив чинність наказ від 26.10.2011 року №214 «Про розподіл обов'язків між Головою правління, його заступниками, головним інженером, директором за напрямками діяльності та директорами філій ПАТ «Укртранснафта» та розподілено обов'язки між членами дирекції ПАТ «Укртранснафта» за яким член дирекції - директор фінансовий ОСОБА_8 організовує, спрямовує та контролює фінансову та планово-економічну діяльність Товариства, в т.ч. організовує роботу з управління фінансовими ресурсами Товариства, проводить єдину кредитну та валютно-курсову політику, організовує формування перспективного, річного та поточного планування фінансово-економічних показників діяльності Товариства та контроль за їхнім виконанням, узгоджує інвестиційні проекти тощо, а також несе персональну відповідальність за доручені напрямки роботи.

В безпосередньому підпорядкуванні директора фінансового знаходиться: управління фінансів та планово-економічне управління.

Наказом №95 від 02.06.2015 року «Про скорочення посад» скорочені посади, зокрема і заступника голови правління з фінансово-економічної політики.

09.06.2015 року ОСОБА_1 був попереджений про скорочення посади та наступне звільнення (лист №26-03/303/2435 від 08.06.2015 року).

В попередженні зазначено про відсутність підходящої роботи та вакантних посад в апараті управління Товариства.

Листом від 02.07.2015 року за №26-03/398/2967 ОСОБА_1 було надано перелік вакантних посад у філіях ПАТ «Укртранснафта» та попереджено, що у разі ненадання письмової відповіді на дану пропозицію щодо працевлаштування до 17 липня 2015 року, адміністрація буде вважати відсутність письмової відповіді - відмовою у працевлаштуванні.

В судовому засіданні позивач пояснив, що в переліку вакантних посад не зазначено підходящої вакантної посади з урахуванням посади, яку він обіймав.

На підставі наказу №183-к від 05.08.2015 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи 10.08.2015 у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці та скороченням штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України.

Підставою для видачі наказу, як вбачається, зазначено рішення загальних зборів акціонерів ПАТ «Укртранснафта» від 13.05.2015 №39; зміни до статуту ПАТ «Укртранснафта», що зареєстровані 13.05.2015 року, наказ ПАТ «Укртранснафта» від 02.06.2015 №95 «Про скорочення посад», попередження про скорочення з посади та наступне звільнення від 08.06.2015 №26-03/303/2435, подання на звільнення від 22.07.2015 №26-03/452/3255; лист первинної профспілкової організації апарату ПАТ «Укртранснафта» від 22.07.2015 №63-00/31.

З 11.08.2015 року зі штатного розпису було виведено посаду заступника голови правління з фінансово-економічної політики (яку обіймав позивач).

Рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Укртранснафта» №48 від 10.11.2015 року було затверджено Положення про дирекцію товариства.

Згідно з п.2.1 Положення, рішення про обрання генерального директора та членів дирекції приймається загальним зборами акціонерів Товариства.

Змінами до штатного розпису від 04.12.2015 року, з 04.12.2015 року виведено із штатного розпису ПАТ «Укртранснафта» посаду директора фінансового.

ОСОБА_8, який обіймав посаду директора фінансового з 03.12.2015 року було звільнено за угодою сторін, п.1 ст.36 КЗпП України.

Суду були надані організаційні структури апарату управління ПАТ «Укртранснафта» з яких вбачається, що:

з 03.12.2014 року в підпорядкуванні заступника голови правління з фінансово-економічної політики перебувало:

управління фінансів (відділ фінансового планування та звітності; відділ розрахунків та фінансового контролю; сектор страхової політики),

планово-економічне управління (відділ економіки та бюджетного планування; відділ статистичної звітності та прогнозування; сектор тарифів та цін),

сектор соціальної роботи (ліквідовано з 26.02.2015 року, згідно з наказом №27 від 26.02.2015 року).

з 18.05.2015 року в підпорядкуванні директора фінансового перебувало:

управління фінансів (відділ фінансового планування та звітності; відділ розрахунків та фінансового контролю),

планово-економічне управління (відділ економіки та бюджетного планування; відділ статистичної звітності та прогнозування; сектор тарифів та цін).

З 08.12.2015 року організаційна структура апарату управління ПАТ «Укрнафта» була змінена та змінено підпорядкованість управлінь, крім управління фінансів та планово-економічного управління, в підпорядкування члена дирекції (ОСОБА_8.) перейшло управління міжнародної та управлінської звітності, головний бухгалтер, управління бухгалтерського обліку та звітності, управління впровадження та супроводу облікових систем, управління податкової політики та податкового планування.

Стаття 235 КЗпП України визначає, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимогЗакону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ч.2 ст.235 КЗпП України).

В судовому засіданні не встановлено, що на момент попередження позивача про наступне вивільнення у відповідача були наявні вакантні посади в апараті управління в межах однорідних професій і посад. Посада на яку претендує позивач - директор фінансовий на момент попередження позивача про наступне звільнення не була вакантною, так як з 23.04.2015 року її обіймав ОСОБА_8, що підтверджується копією наказу №60-к від 23.04.2015 року.

Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач був звільнений з дотриманням вимог положень Кодексу законів про працю України, у ПАТ «Укртранснафта» відбулись зміни в організації виробництва, тому суд не вбачає підстав для поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку.

Крім того слід зазначити, що позивач не може бути поновлений на посаді директора фінансового, так як він до звільнення не обіймав вказану посаду та загальні збори ПАТ «Укртранснафта» не приймали рішення про обрання ОСОБА_1 членом дирекції.

Стаття 237-1 КЗпП України передбачає, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Так як в судовому засіданні не встановлено порушення прав позивача, суд не вбачає підстав для відшкодування моральної шкоди.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 40, 49-2, 235, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 212-215, 293 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відхилити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: Н.Г.Притула