АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 759/16139/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/282/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Лопатюк Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

27 січня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Кравець В.А., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Крічфалуши С.С.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «ОТІС» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати частини доходів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Судом встановлено, що у жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення належної заробітної плати, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що він 11 квітня 2011 року був прийнятий на посаду оператора автоматичних та напівавтоматичних ліній холодно-штампувального устаткування 5-го розряду цеху встановлення ліфтів Індустріального центру Приватного акціонерного товариства «ОТІС», де він працює на даний час. На підприємстві ПрАТ «ОТІС» премія нараховується з затримкою в два місяці.

Зазначив, що при нарахуванні заробітної плати за травень 2014 року, відповідач повинен був нарахувати частину премії, а саме 20% від фактично нарахованої основної заробітної плати за березень 2014 року, а також провести індексацію заробітної плати, згідно до показника індексу інфляції за березень 2014 року. Однак, премія була нарахована невірно, тобто індексація була проведена за рахунок премії. Вважає дане нарахування премії неправомірним.

Ті ж самі порушення відбулись при розрахунку частини премії за квітень, травень, червень 2014 року, а при розрахунку за липень 2014 року взагалі невірно розраховано, у зв'язку з чим він недоотримав премію.

У зв'язку із викладеним, просив суд зобов'язати ПрАТ «ОТІС» виплатити повну заборгованість перед ним по премії за березень, квітень, травень, червень та липень 2014 року в сумі 759 грн. 37 коп., а також виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв'язку із порушенням терміну їх виплати згідно із ст. 34 Закону України «Про оплату праці».

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 з 11 квітня 2011 року перебуває у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «ОТІС».

Також судом встановлено, що виплати додаткової заробітної плати, до якої належить премія продуктивних робітників, проводяться у відповідності з наказами Генерального директора, при умові виконання виробничого плану з основних видів продукції, індивідуальних показників з виконання виробничих завдань, виконання заходів, правил та вимог з охорони праці і навколишнього середовища та відсутність зауважень за якість роботи. Остаточне рішення про нарахування щомісячної премії приймає генеральний директор ПрАТ «ОТІС», враховуючи показники фінансово-виробничої діяльності ПрАТ «ОТІС.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач виплачує своїм працівникам індексацію з розрахунку повного робочого часу.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Стаття 24 Закону України «Про оплату праці», передбачає, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. Забороняється провадити виплату заробітної плати у магазинах роздрібної торгівлі, питних і розважальних закладах, за винятком тих випадків, коли заробітна плата виплачується працюючим у цих закладах особам. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов'язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні порушення у преміюванні позивача, а також виплати індексації.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що судом не враховано положення про преміювання, яким передбачено нарахування премії в розмірі 20% від фактично нарахованої основної заробітної плати, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи, так, судом встановлено, що локальними актами відповідача передбачено преміювання працівників у розмірі до 20 % від фактично нарахованої основної заробітної плати. Як вбачається з матеріалів справи, нарахування премій працівникам відповідача, в тому числі і ОСОБА_3, відбувалось відповідно до наказів, з урахуванням показників роботи та розмірів премій (а.с. 43-62).

Накази про виплату премій за оспорюваний період позивачем не оскаржувались. Питання щодо визначення розміру премії кожному окремому працівникові вирішувалось керівництвом підприємства з урахуванням продуктивності праці робітника та інших показників.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм чинного законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді