Ухвала

іменем україни

05 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Хопти С.Ф.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» до товариства з обмеженою відповідальністю «Флоріда Інжиніринг», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Київ» (далі - ПАТ «АКБ «Київ») звернулось до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «ФлорідаІнжинірінг» (далі - ТОВ «ФлорідаІнжинірінг») 14 січня 2008 року та 27 червня 2008 року укладено два окремих кредитних договори. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаними кредитними договорами, між ПАТ «АКБ «Київ» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 були укладені окремі договори поруки, відповідно до умов яких останні поручилися перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Оскільки ТОВ «Флоріда Інжинірінг» не виконало своїх зобов'язань за кредитними договорами, у нього виникла заборгованість перед банком, яку ПАТ «АКБ «Київ» просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ «Флоріда Інжиніринг» на користь ПАТ «АКБ «Київ» заборгованість: за кредитним договором від 14 січня 2008 року в загальному розмірі 92 757 024 грн 28 коп. та 5 472 690,41 доларів США, за кредитним договором від 27 червня 2008 року в загальному розмірі 14 062 171грн 98 коп. та 5 411 882,73 доларів США, 865 127,83 євро. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено. Стягнуто на користь ПАТ «АКБ «Київ» солідарно з ТОВ «Флоріда Інжиніринг» та ОСОБА_3 кредитну заборгованість за кредитним договором від 14 січня 2008 року у розмірі 92 757 024 грн 28 коп. та 5 472 690,41 доларів США, за кредитним договором від 27 червня 2008 року у розмірі 14 062 171 грн 98 коп., 5 411 882,73 доларів США та 865 127,83 євро.

Стягнуто на користь ПАТ «АКБ «Київ» солідарно з ТОВ «Флоріда Інжиніринг» та ОСОБА_4 кредитну заборгованість за кредитним договором від 14 січня 2008 року у розмірі 92 757 024 грн 28 коп. та 5 472 690,41 доларів США, за кредитним договором від 27 червня 2008 року у розмірі 14 062 171 грн 98 коп., 5 411 882,73 доларів США та 865 127,83 євро. Стягнуто на користь ПАТ «АКБ «Київ» солідарно з ТОВ «Флоріда Інжиніринг» та ОСОБА_5 кредитну заборгованість за кредитним договором від 14 січня 2008 року у розмірі 92 757 024 грн 28 коп. та 5 472 690,41 доларів США, за кредитним договором від 27 червня 2008 року у розмірі 14 062 171 грн 98 коп., 5 411 882,73 доларів США та 865 127,83 євро. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року за касаційними скаргами ОСОБА_4, ОСОБА_5 рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «АКБ «Київ» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ «Флоріда Інжинірінг» про стягнення заборгованості скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушенням судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ті ж самі судові рішення, але в частині стягнення з нього заборгованості, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржувані рішення зазначеним вимогам закону не відповідають.

Задовольняючи позов ПАТ «АКБ «Київ», суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позичальник порушив умови кредитних договорів, забезпечених договорами поруки, а тому на користь банку підлягає до стягнення солідарно кредитна заборгованість одночасно з боржника та всіх поручителів.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погодився з тим, що позичальник порушив умови кредитних договорів, забезпечених договорами поруки, а тому на користь банку підлягає стягненню кредитна заборгованість. При цьому, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення заборгованості, суд апеляційної інстанції виходив із того, що висновки суду першої інстанції про солідарне стягнення кредитної заборгованості одночасно з боржника та всіх поручителів за різними договорами поруки не узгоджуються з вимогами ст. 554 ЦК України та умовами договорів поруки.

Проте погодитися з такими висновками судів не можна.

Судами встановлено, що 14 січня 2008 року між акціонерним комерційним банком «Київ», правонаступником якого є ПАТ «АКБ «Київ», та ТОВ «Флоріда Інжиніринг» був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останнє отримало кредит у розмірі 30 млн грн із терміном повернення до 13 січня 2010 року та сплатою 17 % річних за користування кредитом.

У подальшому між кредитором та позичальником неодноразово укладались додаткові угоди до кредитного договору від 14 січня 2008 року.

Згідно з останньою додатковою угодою від 26 лютого 2010 року № 8 сторони домовились викласти кредитний договір від 14 січня 2008 року у новій редакції, зокрема, змінили його назву на «договір про надання кредиту у вигляді невідновлювальної кредитної лінії», також встановили максимальний ліміт кредиту у розмірі 52 985 тис. грн. та 3 600 тис. доларів США, зі сплатою в національній валюті - 20 % річних, в іноземній валюті - 12 % річних (т. 1, а. с. 22-30).

Крім цього, у додатку № 1 до вищевказаної додаткової угоди сторони затвердили новий графік погашення кредиту у вигляді «Графіка зменшення ліміту невідновлювальної кредитної лінії» (т. 1, а. с. 31).

У пункті 1.1.2. додаткової угоди від 26 лютого 2010 року № 8 до кредитного договору від 14 січня 2008 року зазначено, що погашення заборгованості за кредитом буде здійснюватись відповідно до графіку погашення, що визначений у додатку № 1 до цього договору та є його невід'ємною частиною, та кінцевим терміном погашення не пізніше 31 жовтня 2014 року, а також дострокового погашення у випадках передбачених цим договором. У випадку невиконання позичальником графіку зменшення ліміту невідновлювальної кредитної лінії терміном більше ніж 30 календарних днів, що визначений в додатку № 1 до цього договору та/або кредитного договору від 27 червня 2008 року, укладеного з ТОВ «Флоріда Інжиніринг», кредит вважається таким, термін погашення якого настав (т. 1, а. с. 22 - 31).

Зазначаючи у позовній заяві розмір заборгованості боржника за кредитним договором від 14 січня 2008 року, банк вказував про внесення змін до цього договору додатковою угодою від 26 лютого 2010 року № 8, зокрема, шляхом встановлення максимального ліміту кредиту в розмірі 52 985 тис. грн та 3 600 тис. доларів США зі сплатою в національній валюті - 20 % річних, в іноземній валюті - 12 % річних, на строк користування до 31 жовтня 2014 року шляхом поступового зменшення ліміту кредитування згідно встановленого графіка. Зважаючи на п. 1.1.2 додаткової угоди від 26 лютого 2010 року № 8 до договору, у зв'язку з невиконанням позичальником його умов, банк вважав кредит таким, термін погашення якого настав (т. 1, а. с. 2).

27 червня 2008 року між ПАТ «АКБ «Київ» та ТОВ «Флоріда Інжиніринг» укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 1 млн. грн до 26 червня 2009 року зі сплатою 17 % річних за користування кредитом.

У подальшому між кредитором та позичальником неодноразово укладались додаткові угоди до кредитного договору від 27 червня 2008 року.

Згідно з останньою додатковою угодою від 26 лютого 2010 року № 7 до кредитного договору від 27 червня 2008 року сторони домовились викласти кредитний договір у новій редакції та встановили суму кредиту у розмірі 3 560 тис. доларів США, а також 5 100 тис. грн. та 600 тис. євро зі сплатою в національній валюті - 20 % річних, в доларах США - 12 % річних, в євро - 10 % річних на строк користування до 31 жовтня 2014 року шляхом поступового зменшення ліміту кредитування згідно зі встановленим графіком (т. 1, а. с. 73-79).

Крім цього, у додатку № 1 до вищевказаної додаткової угоди сторони затвердили новий графік погашення кредиту у вигляді «Графіка зменшення ліміту невідновлювальної кредитної лінії» (т. 1, а. с. 80).

У п. 1.4. додаткової угоди від 26 лютого 2010 року № 7 до кредитного договору від 27 червня 2008 року встановлено, що у випадку невиконання позичальником графіку погашення заборгованості, що визначений у додатку № 1 до цього договору та/або договору про надання кредиту у вигляді невідновлювальної кредитної лінії від 14 січня 2008 року, укладеного з ТОВ «Флоріда Інжиніринг», більше ніж на 30 днів, кредит вважається таким, термін погашення якого настав (т. 1, а. с. 73).

Зазначаючи у позовній заяві розмір заборгованості боржника за кредитним договором від 27 червня 2008 року, банк вказував про внесення змін до цього договору додатковою угодою від 26 лютого 2010 року № 7, зокрема, шляхом встановлення максимального ліміту кредиту в розмірі 3 560 тис. доларів США, а також 5 100 тис. грн та 600 тис. євро зі сплатою в національній валюті - 20 % річних, в доларах США - 12 % річних, в євро - 10 % річних на строк користування до 31 жовтня 2014 року шляхом поступового зменшення ліміту кредитування згідно встановленого графіка. Зважаючи на п. 1.4 додаткової угоди від 26 лютого 2010 року № 7 до договору, у зв'язку з невиконанням позичальником його умов, банк вважав кредит таким, термін погашення якого настав (т. 1, а. с. 4).

Відповідно до п. 2.5 додаткової угоди від 26 лютого 2010 року № 8 до кредитного договору від 14 січня 2008 року, сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно до 5 (п'ятого) числа місяця, наступного за місяцем, за який нараховуються проценти, а також у день повернення заборгованості за кредитом у повній сумі.

Таким чином установлено, що згідно з додатком №1 до додаткової угоди від 26 лютого 2010 року № 8 до кредитного договору від 14 січня 2008 року та додатком № 1 до додаткової угоди від 26 лютого 2010 року № 7 до кредитного договору від 27 червня 2008 року ТОВ «Флоріда Інжиніринг» зобов'язалося сплатити банку грошові кошти на зменшення ліміту невідновлювальної кредитної лінії, починаючи з липня 2012 року згідно з графіками (т. 1, а. с. 31, 80). Останній платіж передбачався у вересні 2014 року.

Разом із тим, позичальник не виконав умови вказаних договорів та не сплатив грошові кошти на зменшення ліміту за кредитним договорами від 14 січня та 27 червня 2008 року та додатковими угодами до них № № 7, 8, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, розрахунком заборгованості, наданим позивачем (т. 1, а. с. 47 - 55).

Отже, відповідно до п. 1.1.2. кредитного договору від 14 січня 2008 року в редакції додаткової угоди від 26 лютого 2010 року та відповідно до п. 1.4. кредитного договору від 27 червня 2008 року у редакції додаткової угоди від 26 лютого 2010 року через 30 днів після спливу строку сплати заборгованості, кредити за цими договорами стали вважатися такими, термін погашення яких настав.

Указані кредитні угоди забезпечені окремими договорами поруки, укладеними між кредитором, позичальником та поручителями: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Зокрема, 02 березня 2010 року між ОСОБА_3, ПАТ «АКБ «Київ» та ТОВ «Флоріда Інжиніринг» укладено два договори поруки. Відповідно до пунктів 1.1. цих договорів ОСОБА_3 зобов'язався солідарно відповідати з ТОВ «Флоріда Інжиніринг» перед банком за виконання договірних кредитних зобов'язань позичальником. Строк їх припинення не встановлено.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Суди попередніх інстанцій на вказані положення закону уваги не звернули, доводів та заперечень сторін не перевірили, не встановили у повному обсязі фактичних обставин, що мають значення для справи, зокрема строку настання виконання зобов'язання для поручителів, не дотрималися вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не дали юридичної оцінки наданим сторонами доказам, що в силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень в частині вимог до поручителя ОСОБА_3 з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абз. 1 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст. 17) або ГПК України (ст. 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

В абзаці 3 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права, викладений у постановах Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-467цс15, від 01 липня 2015 року у справі № 6-745цс15, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1737цс15, від 02 березня 2016 року у справі № 6-2307цс15, від 02 березня 2016 року у справі № 6-224цс15, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Вирішуючи позовні вимоги банку, які виникли з окремих договорів про відкриття кредитної лінії й поруки та можуть бути самостійними й окремими предметами позову, суди зазначених вимог закону не врахували, безпідставно прийняли до провадження спір, що виник між юридичними особами і підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, розглянули його разом із вимогами, які вирішуються в порядку цивільного судочинства.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України).

Оскільки позовні вимоги ПАТ «АКБ «Київ» до ТОВ «Флоріда Інжиніринг» про стягнення заборгованості віднесено до юрисдикції господарських судів, що судами залишено поза увагою, тому судові рішення в цій частині також підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345, 348 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року в частині вирішення позовних вимог публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.Ф. Хопта

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик