У Х В А Л А

24 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П., Гуменюка В.І.,Охрімчук Л.І.,
розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про перегляд рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 1 грудня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 січня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про розірвання договору оренди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 1 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 січня 2016 року, позов задоволено.

Розірвано договір оренди землі, укладений між ОСОБА_5 та фізичної особою-підприємцем ОСОБА_4, зареєстрований у Компаніївському відділі державного підприємства «Кіровоградська регіональна філія Центра державного земельного кадастрі при Держкомземі України» 22 березня 2010 року, щодо земельної ділянки площею 6, 36 га, яка розташована на території Нечаївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2016 року судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

У заяві фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_4 порушується питання про скасування рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 1 грудня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 січня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2016 року та ухвалення нового судового рішення з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема, статей 1046, 1047 ЦК України;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, зокрема, статей 1046, 1047 ЦК України.

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ФОП ОСОБА_4 посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 червня 2016 року, постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року та 2 липня 2014 року.

16 вересня 2016 року судді-доповідачу ОСОБА_8 передано заяву ФОП ОСОБА_4 про перегляд зазначених судових рішень та додані до неї документи.

З огляду на неможливість розгляду справи суддею ОСОБА_8 на підставі прийняття Верховною Радою України постанови про його звільнення у зв'язку з поданням заяви про відставку, 10 жовтня 2016 року замінено зазначеного суддю автоматизованою системою на суддю Лященко Н.П.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у відкритті провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що із умов укладеного договору вбачається, що відповідач прийняв зобов'язання зі своєчасної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, а надані відповідачем докази, зокрема, розписки та податкові документи не підтверджують факт сплати орендної плати за 2010-2014 роки.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 червня 2016 року, наданій заявником як приклад, установлено, під деякими прізвищами в розписці їхні автори власноручно дописували, що отримані кошти - це плата за земельний пай зданий в оренду.

Порівняння змісту наданого для порівняння судового рішення зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову, аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

З огляду на викладене підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У наданій для порівняння постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року предметом спору було стягнення боргу за договором позики за первісним позовом та визнання договору позики таким, що не укладався, за зустрічним позовом.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 2 липня 2014 року, що надана заявником для порівняння, предметом спору було стягнення боргу за договором позики.

Таким чином, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з його невідповідністю викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, передбачена пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, теж відсутня, оскільки у справі про перегляд якої подано заяву та у справі, судове рішення в якій надане заявником для порівняння, наявні різні предмет, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлено різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про розірвання договору оренди за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про перегляд рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 1 грудня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 січня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк Л.І. Охрімчук