Справа № 372/2069/13-ц
Провадження 4-с-72/16
ухвала

Іменем України

01 листопада 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Потабенко Л.В.,

при секретарі: Падалці А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на неправомірні дії державного виконавця і скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник подав до суду скаргу, в якій просив визнати дії державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 неправомірними, та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2016 року, оскільки вважає, що вона внесена з порушенням норм матеріального права, та має бути скасованою.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, разом зі скаргою подав клопотання про розгляд справи без участі скаржника.

Державний виконавець та боржник в судове засідання не зявились, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали скарги, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 01.10.2013 року рішенням Обухівського районного суду Київської області позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» задоволено частково, та присуджено стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за Кредитним договором №15.3/СК-037.06.2 від 17 серпня 2006 року, а саме: суму поточної заборгованості за кредитом 6 375, 00 доларів США (шість тисяч триста сімдесят пять доларів США); суму простроченої заборгованості за кредитом 35 024, 20 доларів США (тридцять пять тисяч двадцять чотири долари США двадцять центів); суму поточної заборгованості за процентами по кредиту 199, 63 доларів США (сто девяносто девять доларів США шістдесят три центи); суму простроченої заборгованості за процентами по кредиту 29 217, 68 доларів США (двадцять девять тисяч двісті сімнадцять доларів США шістдесят вісім центів); суму пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом (сума пені за період з 30.04.2012 року по 30.04.2013 року) 73 391, 69 грн. (сімдесят три тисячі триста девяносто одну гривню шістдесят девять копійок); суму пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту (сума пені за період з 30.04.2012 року по 30.04.2013 року) 65 925, 29 грн. (шістдесят пять тисяч девятсот двадцять пять гривень двадцять девять копійок); суму 3% річних від суми простроченого кредиту 16 823, 81 грн. (шістнадцять тисяч вісімсот двадцять три гривні вісімдесят одну копійку); суму 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту 15 798, 92 грн. (п'ятнадцять тисяч сімсот девяносто вісім гривень девяносто дві копійки). Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ РОДОВІД БАНК суму сплаченого судового збору в розмірі 3 441, 00 грн. (три тисячі чотириста сорок одну гривню 00 копійок). В решті позовних вимог відмовлено.

13.10.2014 року ПАТ «Родовід Банк» було направлено виконавчий лист № 930/13 від 26.03.2014 року.

20.10.2014 року головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45126305, за виконавчим листом № 930/13 від 26.03.2014 року.

30.06.2016 року головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу. Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця. При цьому вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» саме державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 18 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що відповідають конституційному положенню щодо обов'язковості виконання судових рішень на всій території України (ст. 124 Конституції України).

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 6 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника - фізичної особи, визначені у главі 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Підстави для повернення виконавчого документа стягувачу визначені у ст. 47 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче проводження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами Національної поліції, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як передбачено у п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби за ст. 6 Закону України «Про виконавчу службу» зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, а з огляду на ст. 6 Закону України Про виконавче провадження використовувати надані йому права у точній відповідності до закону.

В постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.06.2016 року головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 не були перераховані вчинені ним заходи примусового виконання рішення, а також він не мотивував підстави для повернення виконавчого документа стягувачеві.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що скарга представника ПАТ «Родовід Банк» є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 137, 383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на неправомірні дії державного виконавця і скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.06.2016 року.

Скасувати постанову головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачеві по ВП № 45126305 від 30.06.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а особами, які були відсутні при проголошенні ухвали протягом даного строку з дня отримання копії ухвали.

Суддя: