Справа № 219/5735/16-ц
Провадження № 2/219/2944/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2016 року Артемівський міськрайонний районний суд Донецької області в складі:
судді Павленко О.М.,
за участі секретаря Кудла Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, третя особа управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та усунення перешкод у користуванні житлом, -
до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, згідно якої він просить визнати ОСОБА_2 та неповнолітню ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою № 102 в будинку № 57 по вул. Ювілейній в м. Бахмут Донецької області; усунути перешкоди у здійсненні ним права користування квартирою № 102 в будинку № 57 по вул. Ювілейній в м. Бахмут Донецької області. Вказує, що відповідно до договору міни квартирами від 10.09.2009 року, йому на праві приватної власності належить вказана квартира. Відповідно до довідки ПП «Наш дім плюс» від 10.06.2016 року № 1549 за вказаною адресою на даний час, крім нього, зареєстровані також ОСОБА_2 та її неповнолітня донька ОСОБА_3, з якими він у будь-яких сімейних чи родинних стосунках не перебуває. Зазначає, що на протязі більше року вони за даною адресою фактично не проживають, місце їх фактичного проживання йому не відомо. Відповідач та її донька добровільно не знімаються з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, що перешкоджає йому вільно користуватись та розпоряджатись належним йому майном, створюють перешкоди в оформлені субсидії та змушують нести додаткові витрати на оплату житлово - комунальних послуг. Те, що на теперішній час в квартирі прописані відповідач та її неповнолітня дочка порушує його права як власника, а тому просить суд визнати їх такими, що втратили право користування квартирою.
Відповідач ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача.
Представник третьої особи управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечувала частково, а саме в частині визнання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки ні позивачем, ні відповідачем не надано доказів того, що дитина буде забезпечена іншим рівноцінним житлом у разі позбавлення її на праві користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.70).
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливими проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом достовірно встановлено, що відповідно до договору міни квартирами, зареєстрованого в реєстрі за № 1-4238 від 10.09.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори, власником квартири № 102, загальною площею 62,7 кв.м., в тому числі жилою 36,8 кв.м., яка складається з трьох жилих кімнат, та розташованою в м. Бахмут, вул. Ювілейна, будинок № 57, є ОСОБА_1 (а.с.4).
Згідно витягу з Державного реєстру правочинів № 7707525, виданого 10.09.2009 року державним нотаріусом Першої Артемівської нотаріальної контори ОСОБА_8, стороною правочину договору міни являється ОСОБА_1 (а.с.5).
Відповідно до довідки ПП «Наш дім плюс» № 1549 від 10.06.2016 року про склад сімї, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані власник ОСОБА_1 та інші особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 (а.с.6).
Згідно акту ПП «Наш дім плюс» від 10.06.2016 року, складеного комісією та затвердженого директором ОСОБА_11, була проведена перевірка паспортного режиму квартири № 102 житлового будинку № 57 по вул. Ювілейній. Перевіркою було встановлено, що за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, але ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за даною адресою фактично не мешкають з травня 2015 року по теперішній час, що підтверджують сусіди ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_12 ( а.с.9).
Відповідно до довідки ПП «Наш дім плюс» № 1642 про склад сімї, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані власник ОСОБА_1 та інші особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 (а.с.16).
Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 64015955 від 21.07.2016 року, власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 (а.с.36-37).
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобовязання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.).
Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоровя чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції.
Так, згідно рапорту про виявлення кримінального правопорушення від 27.01.2016 року, складеного інспектором чергової частини Бахмутського відділу поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області майором поліції ОСОБА_14, 27.01.2016 року до чергової частини Артемівського відділу поліції надійшло повідомлення від громадянки ОСОБА_2 про те, що її співмешканець не впускає в квартиру (а.с.65).
Відповідно до пояснень та заяви громадянки ОСОБА_2 від 27.01.2016 року, які були відібрані оперуповноваженим Бахмутського відділу поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_4, 27.01.2016 року співмешканцем ОСОБА_1 їй були спричинені незначні тілесні ушкодження, до кримінальної відповідальності притягувати його не бажає (а.с.38, 57).
Згідно листа головного лікаря Артемівської центральної районної лікарні ОСОБА_15 від 23.09.2016 року № 3137, громадянка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 на обліку в КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» не перебуває, за амбулаторною та стаціонарною допомогою до Артемівської ЦРЛ не зверталася, медична допомога вдома не надавалась (а.с.66).
В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він працює в Бахмутському відділі ГУ Національної поліції України в Донецькій області. Він дійсно відбирав пояснення та приймав заяву від громадянки ОСОБА_2 про спричинення їй тілесних ушкоджень громадянином ОСОБА_1, складав документи, але на теперішній час він не памятає події, що сталися 27.01.2016 року. Однак він не памятає чи відбирав він пояснення від ОСОБА_2 у відділі поліції, чи під час виїзду за місцем пригоди.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6. ОСОБА_2 знає як співмешканку ОСОБА_1, але вже на протязі тривалого часу з літа 2015 року вони разом не проживають, йому відомо, що ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, де вона на теперішній час він не знає. Вона дійсно разом і своєю донькою ОСОБА_3 проживали з ОСОБА_1, однак потім вони розійшлися та вони виїхала з квартири.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6. Їй відомо, що раніше ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали разом, з ними ще мешкали донька ОСОБА_2 та двоє спільних дітей. Потім ОСОБА_2 стала зловживати спиртними напоями та вони з ОСОБА_1 припинили проживати разом, де вона на теперішній час їй невідомо, останній раз бачила її влітку. Також їй відомо, що на теперішній час ОСОБА_2 мешкає у своїй подруги, з ОСОБА_1 вони не проживають більше року, зі слів сусідів старшу доньку ОСОБА_3 забрав її рідний батько та виховує дівчинку свекруха.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знає як сусідів, раніше вони проживали разом, але вже тривалий час вони не мешкають, бо ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права.
Згідно ч. ч 1, 2 ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.
Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.
Судом достовірно встановлено, що відповідачі не проживають у спірній квартирі з 2015 року, ним не користуються, відповідач ОСОБА_2 витрати, пов'язані з оплатою квартири та комунальних послуг не сплачує, а тому суд визнає відповідачів ОСОБА_2 та неповнолітню ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою № 102 будинку № 57 по вул. Ювілейній в м. Бахмут Донецької області.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 10, 60, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 319, 321 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР суд, -
позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати відповідачів ОСОБА_2 та неповнолітню ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою № 102 будинку № 57 по вул. Ювілейній в м. Бахмут Донецької області.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю - квартирою № 102 в будинку № 57 по вул. Ювілейній в м. Бахмут Донецької області шляхом зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_3.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою згодою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту його проголошення, а відповідачем та представником третьої особи - в той же строк, але з моменту отримання копії цього рішення.

Суддя

ОСОБА_16