Справа № 310/6212/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Запоріжжя-Агро», третя особа Управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізької області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ДП «Запоріжжя-Агро», третя особа Управляння Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізької області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою в якому зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 7,4490 гектарів, яка розташована: Запорізька область, Бердянський район, Нововасилівська сільська рада, КСП «Таврія», д. п. №44, пай №584, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.12.2015 року. Зазначену земельну ділянку він успадкував після смерті батька - ОСОБА_2, який за життя уклав договір оренди земельної ділянки з ДП «ОСОБА_3 Запоріжжя» ЧАО «ММК ім. Ілліча». Це підприємство змінило назву на ДП «Запоріжжя-Агро». Після смерті батька він звернувся до відповідача з проханням повернути земельну ділянку для самостійної обробки, а в 2016 році повторно звернувся до відповідача з цим самим проханням в письмовій формі, але отримав відмову. 27.04.2016 року землевпоряджувальна організація виготовила акт встановлення і погодження зовнішніх меж земельної ділянки та було встановлено сім межових знаків, які показані на місцевості і передані йому на зберігання, але відповідач самоуправно зніс межові знаки і продовжує використовувати його земельну ділянку, чим порушує його право власності на земельну ділянку. Просив усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загальною площею 7,4490 гектарів, яка розташована: Запорізька область, Бердянський район, Нововасилівська сільська рада, КСП «Таврія», д. п. №44, пай №584 зобовязавши відповідача відновити межові знаки, звільнити і повернути йому спірну земельну ділянку.

У судовому засідання позивач та його представник позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити.

Представник відповідача у письмових запереченнях та в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, оскільки ДП «Запоріжжя-Агро» є належним орендарем за договором оренди спірної земельної ділянки. Договір оренди земельної ділянки, який укладено між ДП «Запоріжжя-Агро» та ОСОБА_2 не припинив своєї дії за закінченням строку, не розірваний за згодою сторін або в судовому порядку, не припинив своєї дії з інших підстав, а також не визнаний недійсним в судовому порядку. Права та обовязки за договором зберегли свою силу для ДП «Запоріжжя-Агро» та позивача і спірна земельна ділянка знаходиться у володінні та користуванні відповідача на законних підставах. Позивач після прийняття спадщини та оформлення на себе права на спірну земельну ділянку отримав орендну плату за 2015, 2016 роки в повному обсязі, тому прийняв умови за укладеним договором. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник управляння Держгеокадастру в Бердянському районі Запорізької області в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру земельна ділянка площею 7,4490 гектарів, яка розташована: Запорізька область, Бердянський район, Нововасилівська сільська рада, КСП «Таврія», д.п. №44, пай №584, цільове призначення (використання) якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту від 20.04.2016 ЗП166679 належала ОСОБА_2. Кадастровий номер земельної ділянки :02:005:0011. Державна реєстрація земельної ділянки здійснена 20.04.2006 року (а.с.7,8).

05 травня 2010 року між ОСОБА_2 та ДП «Ілліч-Агро Запоріжжя» ПАТ «ММК ім. Ілліча», яке в подальшому перейменовано в ДП «Запоріжжя-Агро» (а.с.110-119), укладено договір оренди землі № 778 (а.с. 101-104), відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 7,449 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Нововасилівської сільської ради, Бердянського району, Запорізької області (а.с.101-104), яку за актом прийому-передачі від 05.05.2010 року передано агроцеху №6 ДП «Ілліч-Агро Запоріжжя» ПАТ «ММК ім. Ілліча» (а.с.106).

ОСОБА_2 помер 30.01.2015 року (а.с.19).

ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 і отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку загальною площею 7,4490 гектарів, яка розташована: Запорізька область, Бердянський район, Нововасилівська сільська рада, КСП «Таврія», д.п. №44, пай №584, цільове призначення (використання) якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.14). Нотаріусом здійснено державну реєстрацію права власності 15.12.2015 року (а.с.15).

Судом встановлено, що 27.04.2016 року складено акт про встановлення в натурі та погодження меж земельної ділянки площею 7,4490 гектарів, яка розташована: Запорізька область, Бердянський район, Нововасилівська сільська рада, КСП «Таврія», д.п. №44, пай №584 (а.с.11). Межові знаки актом прийомки-передачі від 27.04.2016 року передано ОСОБА_1 (а.с.12).

У п. 8 договору оренди землі №778 від 05.05.2010 року зафіксовано, що його укладено на 15 років і починає він діяти з часу державної реєстрації. Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області 21.06.2012 року за № 01793. Також п. 8 зазначеного договору передбачено, що при переході прав власності на землю від орендодавця до іншої особи, договір оренди зберігає свою силу для нового власника (а.с.101-104).

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі статтею 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі - землекористувач). Право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Стаття 763 ЦК України передбачає, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 408 ЦК України строк договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб встановлюється договором.

Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно зі ст. 6 ЗУ «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державної реєстрації відповідно до закону.

Стаття 770 ЦК України визначає, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обовязки наймодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ч. 1, 1225 ЦК України).

Відповідно до ст. 781 ЦК України договір найму припиняється у разі смерті фізичної особи наймача, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір найму припиняється у разі ліквідації юридичної особи, яка була наймачем або наймодавцем.

Згідно зі ст. 412 ЦК України право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб припиняється у разі: поєднання в одній особі власника земельної ділянки та землекористувача; спливу строку, на який було надано право користування; викупу земельної ділянки у зв'язку із суспільною необхідністю. Право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 31 ЗУ «Про оренду землі» встановлено наступні підстави припинення договору оренди землі: закінчення строку, на який його було укладено; викуп земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерть фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства); в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 36 договору № 778 від 05.05.2010 року визначено наступні підстави припинення його дії, а саме: закінчення строку на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викуп земельної ділянки для суспільних потреб, або примусового відчуження земельної ділянки з підстав суспільної необхідності; ліквідації юридичної особи орендаря; інших підстав передбачених законом (а.с.101-104).

З наведеного вбачається, що ні законом ні договором № 778 від 05.05.2010 року не передбачено як підставу його припинення смерть орендодавця, навпаки, п. 8 договору задекларовано, що він зберігає силу для нового власника, яким є позивач.

Крім того, п. 37 договору оренди землі встановлено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використання, а також з інших підстав, визначених законом.

Стаття 32 ЗУ «Про оренду землі» визначає, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У разі розірвання договору оренди землі за погодженням сторін кожна сторона має право вимагати в іншої сторони відшкодування понесених збитків відповідно до закону. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація

юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до п. 38 договору оренди, ст. 31 ЗУ «Про оренду землі», ст. 651 ЦК України розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Пунктом 39 договору оренди № 778 від 05 травня 2010 року передбачено, що перехід права власності на орендовано земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Судом встановлено, що право власності на спірну земельну ділянку перейшло до позивача, але у добровільному позасудовому порядку договір оренди землі № 778 від 05 травня 2010 року не розірвано, між сторонами з цього приводу існує спір.

Позивач до суду з позовом про розірвання договору не звертався, рішення суду про розірвання договору оренди або його припинення не приймалось.

За таких обставин суд приходить до висновку, що договір оренди землі від 05.05.2010 року є діючим, та таким що є обовязковим для виконання позивачем, як правоприємником орендодавця, та відповідачем, як орендарем. Відповідно у позивача відсутні правові підстави вимагати від ДП «Запоріжжя-Агро» звільнити та повернути земельну ділянку д.п. № 44, пай №584, загальною площею 7,4490 гектарів, що розташована за адресою: Запорізька область, Бердянський район, Нововасилівська сільська рада, КСП «Таврія», оскільки користування відповідачем зазначеною земельною ділянкою здійснюється на правових підставах.

Суд вважає, що не підлягають задоволенню також вимоги про відновлення межових знаків, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту їх відсутності, а також докази того, що межові знаки було пошкодження чи прибрано саме відповідачем.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 210, 407, 408, 412, 651, 759, 763, 781, 1216, 1218, 1225 ЦК України, ст. ст. 5, 31, 31 ЗУ «Про оренди землі», договором оренди землі № 778 від 05 травня 2010 року, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя