У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Висоцької В.С., Ткачука О.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 04 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 11 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 23 вересня 2011 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_4 була укладена угода та підписані додатки 1, 2, які є невід'ємними частинами угоди, з метою придбання автомобіля через систему надання послуг з придбання автомобіля «АвтоТак».

Зазначало, що 28 листопада 2011 року ОСОБА_4 отримав автомобіль марки «Chevrolet Cruze» та зареєстрував його на своє ім'я. Останній зобов'язався оплатити вартість автомобіля та вартість наданих послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків.

Крім того, 02 грудня 2011 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, згідно з умовами якого останній зобов'язувався відповідати перед кредитором у разі невиконання зобов'язань ОСОБА_4 за угодою від 23 вересня 2011 року.

Посилаючись на те, що з квітня 2014 року ОСОБА_4 припинив сплачувати щомісячні повні внески, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 277 300 грн 96 коп., просило суд стягнути з відповідачів на свою користь вказану заборгованість у солідарному порядку .

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 04 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 11 травня 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість за угодою від 23 вересня 2011 року у розмірі 277 300 грн 96 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), врахувавши положення ст. 903 ЦК України, на підставі наданих сторонами доказам, дійшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки виникла заборгованість в добровільному порядку не сплачена ані боржником, ані поручителем, а відтак позивач не позбавлений права стягнення даної суми з останніх у судовому порядку.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 04 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

В.С.Висоцька

О.С.Ткачук