АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №647/1046/16-ц Головуючий в І інстанції: Захарчук В.В.
Провадження №22-ц/791/1896/2016 Доповідач: Капітан І.А.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоКапітан І.А.,
суддів:Вербицької Л.І.,
Колісниченка А.Г.,
секретар Сікора О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 13 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання батька таким, що ухилявся від виконання батьківського обов'язку, та усунення його від одержання одноразової грошової допомоги у разі смерті сина-військовослужбовця,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що вона та відповідач є батьками ОСОБА_7, який приймав участь в антитерористичній операції та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер при проходженні служби в Збройних Силах України. Позивач вважає, що за таких обставин у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 « Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» вона, як мати померлого сина, має право на отримання такої одноразової допомоги. Відповідач за життя сина ухилявся від виконання батьківського обов'язку щодо його утримання та забезпечення необхідним майном для життя та розвитку, не приймав участі у вихованні сина, матеріальної допомоги на утримання сім'ї не надавав, в тому числі і на поховання сина. Дані обставини є підставою щодо позбавлення ОСОБА_6, як батька, права на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку зі смертю сина. На підставі наведеного ОСОБА_5 просила суд визнати ОСОБА_6 таким, що не виконував свої батьківські обов'язки, та позбавити його права на отримання одноразової грошової допомоги за померлого сина ОСОБА_7

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 13 липня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, а також на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати.

В письмових запереченнях представник ОСОБА_6, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності передбачених законом підстав для позбавлення відповідача права на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку зі смертю сина. Обраний позивачем спосіб захисту не передбачений нормами закону, що регулює спірні правовідносини.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду і вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_7, 1988 року народження (а.с.9).

На підставі Указу Президента України від 14 січня 2015 року ОСОБА_7 був призваний до Збройних Сил України та приймав участь в антитерористичній операції з 06 листопада 2015 року по 05 грудня 2015 року та з 01 лютого 2016 року по 16 лютого 2016 року на території Донецької області с. Спірне (а.с.10,11,12).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №15, виданого лікарнею Дзержинського району м. Харків від 04 березня 2016 року ОСОБА_7 помер у лікарняному закладі ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з захворюванням на субтотальну пневмонію (а.с.13), про що Виконавчим комітетом Милівської сільської ради Бериславського району видано свідоцтво про смерть (а.с.14).

Відповідно до довідки від 20 травня 2016 року, виданої Бериславським районним судом Херсонської області, ОСОБА_5 не зверталася до суду з приводу стягнення аліментів з ОСОБА_6 (а.с.15).

Звертаючись до суду з позовом позивач на вирішення суду ставила питання щодо визнання ОСОБА_6 - батька померлого військовослужбовця таким, що ухилявся від виконання батьківського обов'язку щодо своїх дітей, а також щодо усунення його від права на отримання одноразової державної грошової допомоги у зв'язку із смертю сина військовослужбовця ОСОБА_7, передбаченої ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Захист цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з'ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

Разом з тим, в ході розгляду справи позивач не довела факту порушення її прав на отримання одноразової компенсації у зв'язку із смертю сина, та необхідність поновлення такого права саме шляхом визнання відповідача таким, що ухилявся від виконання батьківського обов'язку стосовно свого сина. Фактично заявлені позивачем вимоги не узгоджуються зі ст. 16 ЦК України і такий факт не впливає на правовідносини, які виникли з приводу виплати одноразової державної допомоги у зв'язку з загибеллю сина військовослужбовця.

Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов'язків військової служби передбачена ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім'ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов'язаного або резервіста. Члени сім'ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов'язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". (ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»)

Частиною 6 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов'язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, визначені у ст.16-4 Закону.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов'язків військової служби визначено Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року (далі -Порядок)

Відповідно до п. 5 Порядку, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату загибелі (смерті), рівними частками членам сім'ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов'язаного та резервіста. Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання. Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку. Члени сім'ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов'язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов'язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов'язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів) (п.12 Порядку).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови (п.13 Порядку).

Із наведених вище норм, якими врегульовано правовідносини щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, вбачається, що вирішення питань призначення, виплати або невиплати такої допомоги входить до виключної компетенції відповідних уповноважених органів, визначених Законом і Порядком, до яких суд не відноситься.

Вирішуючи цивільний спір суд застосовує норми матеріального права з урахуванням їх буквального текстового вираження та у контексті тих завдань, які стали підставою для прийняття конкретного нормативного акта. При цьому, суд не може довільно трактувати і тлумачити визначені Законом положення.

В даному випадку Законом передбачено порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, від якого суд не може відступити.

Вказаним вище Порядком виплата/невиплата одноразової грошової допомоги не ставиться в залежність від визнання батька таким, що ухилявся від виконання батьківського обов'язку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування), а також втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

За таких умов задоволення вимоги позивача про визнання батька таким, що ухилявся від виконання батьківського обов'язку, не змінить правового статусу відповідача в частині його права на отримання одноразової грошової допомоги за умови відсутності судового рішення про позбавлення його батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_6 батьківських прав судом не позбавлявся, а отже на нього не може бути покладена відповідальність, встановлена ч. 1 ст. 166 СК України щодо втрати прав, заснованих на спорідненості з дитиною.

За умов відсутності судового рішення про позбавлення батьківських прав суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для усунення відповідача від права на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку із смертю сина військовослужбовця.

Будь-які підстави для усунення одного батьків за позовом іншого з батьків від права на отримання одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця не передбачені ні Порядком, ні іншими нормативно-правовими актами.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів не приймаються до уваги як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, що регулюють спірні правовідносини, не підтверджені належними доказами та не спростовують мотивованих висновків суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 13 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий І.А.Капітан

Судді: Л.І.Вербицька

А.Г.Колісниченко