Справа № 627/1319/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Вовк Л.В.

з участю секретаря - Солонецької Я.В.,

заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в смт.Краснокутськ Харківської області заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заінтересована особа: Олексіївська сільська рада Краснокутського району Харківської області, -

у с т а н о в и в :

У вересні 2016 року ОСОБА_1звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності заповіту та Державного акту на право приватної власності на землю її бабі ОСОБА_2.

В обгрунтування своєї заяви ОСОБА_1 вказала, що вона є онукою ОСОБА_2, яка померла 14 вересня 2015 року. За життя баба заявника склала заповіт, згідно якого все своє майно, у тому числі земельну ділянку площею 0,18 га, що розташована на території Олексіївської сільської ради, яка належала останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 034470, заповідала ОСОБА_1. Для оформлення спадщини після смерті баби, заявник звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області, де нотаріус виявила розбіжності у написанні прізвищ спадкодавці, а саме у свідоцтві про смерть її прізвище вказано як «Ренкова», а у заповіті та Державному акті на право приватної власності на землю «Ринкова». Даний факт позбавляє ОСОБА_1можливості оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину. Прохала встановити факт належності ОСОБА_2 заповіту та Державного акту на право приватної власності на землю.

У відкритому судовому засіданні заявник свою заяву підтримала, прохала задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Олексіївської сільської ради, в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечувала.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Як було встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ № 693491, після реєстрації шлюбу у 1940 році, прізвище баби заявника з «Ткаченко» змінилося на «Ренкова».

14 вересня 2015 року баба заявника, ОСОБА_2, померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 512943, виданим виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області 15 вересня 2015 року.

За життя ОСОБА_2, на підставі рішення 07 сесії ХХІІІ скликання Олексіївської сільської ради народних депутатів, отримала у приватну власність земельну ділянку площею 0,18 га, що розташована по вул.Московська в с.Водяна Краснокутського району Харківської області та призначена для ведення особистого та підсобного господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 034470 її прізвище вказано як «Ринкова».

13 жовтня 1997 року баба заявника склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Олексіївської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 66, згідно якого все своє майно, у тому числі вищевказану земельну ділянку, заповідала заявнику. У вказаному заповіті прізвище баби заявника записано як «Ринкова».

Маючи намір оформити спадщину після смерті баби та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, заявник звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області, де нотаріус виявила у документах розбіжності у написанні прізвищ спадкодавці та своєю постановою від 15.07.2016 року відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії, а тому ОСОБА_1звернулася до суду з проханням встановити факт належності заповіту та Державного акту на право приватної власності на землю її бабі ОСОБА_2.

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

На підставі вищевикладеного, суд задовольняє вимоги заявника, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені необхідними доказами, до того ж, заінтересована особа проти задоволення її вимог не заперечувала, що не суперечить закону та не порушує права та законні інтереси третіх осіб.

Керуючись п.6 ч.1 ст.256, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 - з а д о в о л ь н и т и.

Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ХР № 034470, виданий на імя ОСОБА_3, та заповіт, складений 13.10.1997 року ОСОБА_3, посвідченийсекретарем виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 13.10.1997 року, зареєстрований в реєстрі за № 66, належить ОСОБА_2, яка померла 14 вересня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4