Провадження № 2/127/890/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Волошина С.В.,

при секретарі Тонкопій Ю.І.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи Міляновської Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Перша вінницька державна нотаріальна контора, про визначення частки померлої у спільному майні, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2015 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 (надалі відповідач), за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Першої вінницької державної нотаріальної контори (надалі третя особа) про визначення частки померлої у спільному майні. Свій позов позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 90 років померла бабуся позивача ОСОБА_6, про що в книзі реєстрації актових записів про смерть вчинено відповідний актовий запис № 2730 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3. Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_2, який належав останній на підставі договору забудови, відповідно до рішення Вінницької міської ради № 9/245 від 05.03.1954 року та земельну ділянку площею 0,0625 га в межах згідно з планом, що розташована за адресою АДРЕСА_1, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий 12.05.2009 року на підставі рішення № 2085 Вінницької міської ради 29 сесії 5 скликання від 19.09.2008 року, кадастровий № НОМЕР_3. 21.10.1987 року частина житлового будинку ОСОБА_6 була подарована ОСОБА_4, відповідно до договору дарування від 21.10.1987 року, що посвідчений державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1 - 3085. Спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_6 була її донька ОСОБА_7, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6, оскільки на час її відкриття проживала разом з спадкодавцем та звернулась з відповідною заявою до нотаріальної контори, але не встигла належним чином оформити документи на дану спадщину, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в книзі реєстрації актових записів про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинено відповідний актовий запис № 836 та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4. Інших спадкоємців немає. Заповіт не вчинявся. Позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_7) є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_7 У встановлений законом шестимісячний термін позивач подала до Першої вінницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки земельна ділянка знаходиться у спільній сумісній власності.

Вказані обставини і обумовили звернення позивача до суду з позовом до відповідача за участю третьої особи, в якому позивач просила визначити частку померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0625 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована за адресою АДРЕСА_1, а саме те, що її розмір складав 19/25. Також просила визначити, що частка ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку як співвласника відповідно становить 6/25 часток, що відповідає його частці у будинковолодінні, що розташоване на вказаній земельній ділянці, оскільки нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку, так як розмір часток співвласників на неї не визначено.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали з тих же підстав, що наведено у позовній заяві, просили позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_8 позов визнала у повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення. Вказала на те, що дійсно запропонований розмір часток в спірній земельній ділянці, що підлягає до визначення відповідає розміру часток співвласників в будинковолодінні.

В судовому засіданні представник третьої особи - Міляновська Ю.М. не заперечувала проти задоволення позову, вказала що позов підтримує.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, зважає на наступне.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

За таких обставин суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання позову відповідачем не порушує права та інтереси третіх осіб, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом за життя ОСОБА_6 набула у власність земельну ділянку площею 0,0625 га в межах згідно з планом, що розташована за адресою АДРЕСА_1, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий 14.05.2009 року на підставі рішення № 2085 Вінницької міської ради 29 сесії 5 скликання від 19.09.2008 року, кадастровий № НОМЕР_3.

Співвласником (на праві спільної сумісної власності) вказаної земельної ділянки являється також ОСОБА_4 (а.с. 12).

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, що видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану ВМУЮ Вінницької області ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 2730 (а.с. 8).

З постанови державного нотаріуса Першої Вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_9 від 11.11.2015 року вбачається, що спадкоємцем ОСОБА_6 була її дочка ОСОБА_7, (яка змінила прізвище з «ОСОБА_7» на «ОСОБА_7» 27.04.1968 року після реєстрації шлюбу з ОСОБА_10) яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6, однак не оформила своїх спадкових прав, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що додатково підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, від ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9, 10 - 11, 39).

Факт прийняття ОСОБА_7 спадщини після смерті ОСОБА_6, шляхом фактичного прийняття підтверджується також довідкою квартального комітету «Слов'янка» № 1739 від 03.11.2015 року, згідно якої ОСОБА_7 проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 на момент смерті її матері ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 30).

Позивач по справі ОСОБА_1 (при народженні ОСОБА_11) є дочкою ОСОБА_7 та ОСОБА_10, що вбачається зі свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_5 від 23.04.1969 року, яка після укладення шлюбу 28.05.1990 року з ОСОБА_12 змінила прізвище на «ОСОБА_1» (а.с. 6).

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_7, та вона набуває прав, що регламентовані ст. 1276 ЦК України, за дотримання умов спадкування (строку), що передбачені вказаною статтею ЦК України (спадкова трансмісія).

Відповідно до договору дарування від 21.10.1987 року, що посвідчений державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1 - 3085, ОСОБА_6 21.10.1987 року подарувала ОСОБА_4, 6/25 частин житлового будинку у АДРЕСА_2, що розташований на земельній ділянці розміром 600 кв. м. Ця частина житлового будинку належала дарувальнику ОСОБА_6 на підставі договору забудови, посвідченого Першою вінницькою нотаріальною конторою 07.04.1954 року за реєстровим № 6 - 4324, зареєстровано в ВМБТІ 19.01.1963 року під № 6491. (а.с. 13 - 21).

З довідки ВМБТІ від 03.11.2015 року № 4700 вбачається, що відповідно до додатку № 1/132 до рішення виконавчого комітету ВМР народних депутатів від 04.06.1987 року за № 200 будинку з існуючим АДРЕСА_1 загалом нумерація будинку змінювалась наступним чином: 1962 рік - АДРЕСА_3, 1978 рік - АДРЕСА_2, згодом відповідно номер змінено на 58. (а.с. 28).

Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 від 29.10.2015 року, його власниками є ОСОБА_6 з розміром частки 19/25, та ОСОБА_4, відповідно з розміром частки 6/25. (а.с. 17 - 19).

Згідно матеріалів спадкової справи № 943/2013 заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7, позивач по справі 24.09.2013 року, у встановлений законом шестимісячний термін звернулась до Першої вінницької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу (а.с. 59 - 62).

Інші особи до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 не звертались. (а.с. 56 - 75.).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_6 - не заводилась (а.с. 57).

Нотаріус 19.12.2013 року видав позивачу по справі ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_7, на вклади, що були розміщені на рахунках в АТ «УкрСиббанк», разом з тим нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на відповідну частину спірної земельної ділянки, оскільки нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме на яку частку вищевказаного нерухомого майна (земельну ділянку) необхідно видати свідоцтво про право на спадщину (а.с. 73, 75).

Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, визначені нормами спадкового права, а також нормами ЦК України щодо спільної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Зі змісту ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Згідно ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю або споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі чи споруди.

Позивач, заявляючи вимогу про визначення частки померлого ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, посилається на не, що кожному із співвласників земельної ділянки належить така її частка, яка відповідає розміру їх часток у праві власності на будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства, а саме ч. 4 ст. 120 ЗК України, а також ту обставину, що будь - яких інших домовленостей про розмір часток у праві на земельну ділянку між співвласниками не було (оскільки представник відповідача в судовому засіданні позов визнав), жодних доказів щодо інших домовленостей суду не надано, а не визначення часток не дає можливості позивачу реалізувати своє право на спадкування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визначення розміру частки померлої ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 площею 0,0625 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_3, на день її смерті становила 19/25 часток, підлягає задоволенню.

Відповідно частка ОСОБА_4, у спірній земельній ділянці становить 6/25 часток.

При цьому, суд враховує, роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є належним позивачем, яка не може юридично закріпити своє право на спадщину без попереднього визначення розміру часток спадкодавця в спадковому майні.

Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток спадкодавця у праві спільної сумісної власності на спадкове майно з метою можливості надалі реалізації ними права спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 321, 328, 355, 357, 368,370, 372, 1222, 1223, 1261 ЦК України, ст.ст. 89, 120, 125 ЗК України, ст. ст. 10,11,60, 212-215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити частку померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1, площею 0,0625 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_3, що на день її смерті становила 19/25.

Визначити частку ОСОБА_4, у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1, площею 0,0625 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_3, становила 6/25.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: