Провадження № 2/161/657/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 січня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді - Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу по розписці,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу по розписці. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15 серпня 2012 року між ним (позивачем) та відповідачем ОСОБА_2 було укладено усний договір про надання позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 10000,00 доларів США на строк до 15 серпня 2014 року. Факт передання коштів підтверджується розпискою складеною відповідачем 15.08.2012 року. З метою забезпечення зобов'язання за договором позики між позивачем та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено договір поруки. Зобов'язання відповідача щодо повернення нею суми позики, залишилось не виконаним. На підставі викладеного, просить суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість по погашенню позики в сумі 10000,00 доларів США, що еквівалентно згідно курсу Національного Банку України 230500,00 грн. та судові витрати по справі.

14.12.2015 року на адресу суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог, які підлягають стягненню з відповідачів, оскільки останні здійснили погашення боргу частково на суму 9900,00 дол. США. А тому, просить суд, стягнути солідарно з відповідачів в рахунок погашення заборгованості за договором позики 100 доларів США, що еквівалентно згідно курсу Національного Банку України 2305,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору( а.с.26).

Позивач в судове засідання не з"явився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про день, час, місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 ЦК України.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Судом встановлено, що згідно розписки від 15.08.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики грошових коштів, а саме ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 гроші в сумі 10000 доларів США, які зобовязувався повернути до 15.08.2014 року, вказана обставина підтверджується розпискою (а.с. 9).

Відповідно до вимог ЦК України розписка є одночасно документом, який підтверджує й передачу грошей позикодавцем позивальнику, й укладенням договору позики.

З метою забезпечення зобов'язання за договором позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір поруки від 15.08.2012 року (а.с. 10).

П. 1.4 договору поруки передбачено, що у разі порушення боржником обовязку за Основним договором Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором, як солідарні боржники (а.с.10).

Ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 17 своєї постанови №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК.

Згідно заяви позивача про зменшення позовних вимог, станом на 14.12.2015 року заборгованість за договором позики складає 100 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ 2305 грн. (а.с. 26).

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 грошові кошти повністю не повернув, основна заборгованість за отримані кошти становить 100 доларів США, що по курсу НБУ 2305 грн., а тому з нього та відповідача ОСОБА_3 слід солідарно стягнути в користь позивача вказану суму позики.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 23, 526, 1046-1053, 1166,1167 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу по розписці задовольнити.

Стягнути з солідарно з відповідачів ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) в користь ОСОБА_1 100 (сто) доларів США, що еквівалентно згідно курсу Національного Банку України 2305 (двом тисячам триста пять) грн. боргу за договором позики, а також 2305 (дві тисячі триста пять) грн. судового збору за позовну заяву та 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору за заяву про забезпечення позову по справі, а всього 4853 (чотири тисячі вісімсот пятдесят три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_4