Справа № 359/4939/16-ц Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/5461/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 22 31.10.2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії суддів Журби С.О., Суханової Є.М., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Яромир Агро» до ОСОБА_2 про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А :

15 червня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Яромир Агро» звернулось до суду із позовом про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, посилаючись на зволікання відповідача в укладенні цієї угоди.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Яромир Агро» та ОСОБА_3 ( зареєстрованого в книзі записів державної реєстрації договорів оренди земельних паїв Головурівської сільської Ради Бориспільського району Київської області за №420 від 19 липня 2010 року ) укладеною в наступній редакції: «Додаткова угода до договору оренди земельної ділянки с. Головурів, Бориспільского району Київської області 19 липня 2010 року. Ми, що нижче підписалися, громадянин України ОСОБА_3 надалі Орендодавець, який є власником земельної ділянки відповідно де державного акту на право приватної власності на землю, з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Яромир-Агро», що надалі іменується Орендар, в особі директора ОСОБА_4 Фуад, з другої сторони, ( разом надалі іменуються - Сторони, а окремо - «Сторона»), згідно з ст.ст. 21, 33 закону України «Про оренду землі», за домовленістю сторін уклали цю додаткову угоду про наступне:

1. Поновити термін дії договору №152 оренди земельної ділянки від 19 липня 2010 року ( зареєстрованого в книзі записів державної реєстрації договорів оренди земельних паїв Головурівської сільської Ради Бориспільського району Київської області за №420 від 19 липня2010 року ) на 5 років.

2. Внести зміни до договору оренди земельної ділянки ( зареєстрованого в книзі записів державної реєстрації договорів оренди земельних паїв Головурівської сільської Ради Бориспільського району Київської області за №420 від 19.07.2010 року ):

2.1. У пункті 4 Договору внести наступну зміну у текст: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що передається в оренду за цим договором, становить 19 914 грн. в цінах 2015 року.

2.2. У пункт 5 Договору внести наступну зміну у текст: «Цей договір укладено на 5 років. Цей договір діє до 19 липня 2020 року, починаючи із дня набрання чинності цим договором ( з моменту державної реєстрації права оренди в порядку, передбаченому законодавством )».

2.3. У пункт 10 Договору внести наступну зміну у текст: «Орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки ( пункт 4 договору ), що в грошовому виразі складає 1 991,43 грн. за один повний рік користування земельною ділянкою. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата виплачується Орендарем у встановленому п. 10 цього договору розмірі за вирахуванням суми податків та зборів з доходів фізичних осіб, обчисленого ( нарахованого та утриманого ) згідно з вимогами чинного законодавства.»

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 378 грн.

На обґрунтування ухваленого рішення суд першої інстанції зазначив, що що попередній договір укладався строком 5 років, а не на 7 років, як того просить позивач і його термін дії має закінчуватись 19 липня 2020 року та волевиявлення відповідача на розірвання договору оренди не було вільним.

При цьому, договір оренди укладався на земельну ділянку площею 1,76 га, а в заяві ОСОБА_2 зазначена площа складає 1,75 га.

Заяву ОСОБА_3 особисто до ТОВ «Яромир Агро» не направляв, а направляла Головурівська сільська рада. Між тим, ОСОБА_3 не уповноважував сільську раду представляти його інтереси як сторону в договорі.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Суд, зясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, ОСОБА_2 на підставі державного акуту на право приватної власності на землю №108188 від 12 черння 2001 року належить земельна ділянка, площею 1,76 га, яка знаходиться в межах Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області ( а.с. 12 ).

19 липня 2010 року в книзі записів реєстрації договорів оренди земельних паїв Головурівської сільської ради за №420 зареєстровано укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Яромир Агро» та ОСОБА_3 договір оренди землі №152, який не містить дати правочину ( а.с. 5-6 ).

Відповідно до умов договору ( п.п. 1, 2, 5 ), ОСОБА_3 передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Яромир Агро» прийняло в оренду строком на 5 років в платне володіння і користування ( оренду ) зазначену земельну ділянку для сільськогосподарського призначення ( там же ).

Після закінчення строку договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Яромир Агро» повинно не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово відповідача про намір продовжити його дію ( п. 6 договору ).

Дія договору, як зазначено в п. 34 договору, припиняється у разі, серед іншого, закінчення строку, на який його було укладено ( там же ).

До закінчення строку дії договору, зокрема, 11 березня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Яромир Агро» направило на адресу відповідача лист з пропозицією укласти додаткову угоду про продовження дії договору оренди землі №152 ( а.с. 8 ).

В свою чергу, ОСОБА_3 20 березня 2015 року направив Товариству з обмеженою відповідальністю «Яромир Агро», через Головурівську сільку раду, лист про відсутність наміру укладати договір на продовження терміну дії договору та зазначив, що строк дії договору про оренду земельної ділянки закінчується в липні 2015 року ( а.с. 24, 25, 27-28 ).

Вищезазначений лист Товариство з обмеженою відповідальністю «Яромир Агро» отримало 31 березня 2015 року ( а.с. 26 ).

Однак, позивач, за відсутності волевиявлення орендодавця на продовження правовідносин з приводу оренди землі, 15 червня 2016 року звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами ( а.с. 2-4 ).

При цьому, просив задовольнити позов, заявлений не у спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України, ст. 152 ЗК України.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення по справі, викладеного у повній мірі не врахував, неправильно встановив обставини справи, таким же чином визначив відповідно до них правовідносини, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, а відтак - ухвалив рішення без додержання норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 626, 627, 628, 638, 764 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 10, 11, 58-60, 212-213 ЦПК України.

Окрім іншого, як зазначив апелянт і надав суду апеляційної інстанції докази, про те, що 01 вересня 2015 року ним укладено договір оренди спірної земельної ділянки із Селянським ( фермерським ) господарством "Істок" на 7 років, який зареєстровано 04 листопада 2015 року ( а.с. 50-51 ).

Наявність цього правочину, на переконання апеляційного суду, безпірно свідчить про необгрунтованість заявлених позовних вимог, порушення охоронюваних законом прав власника земельної ділянки, яке підлягає захисту згідно ст. 321 ЦК України, при ухваленні місцевим судом зазначеного судового рішення.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, на думку апеляційного суду, знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, необхідно оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог за їх необгрунтованістю, відсутністю правових підстав для задоволення у відповідності до положень ст. 309 ЦПК України та на підставі ст.ст. 16, 203, 215, 321 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 212-213 ЦПК України.

При цьому, з точки зору суду другої інстанції, необхідно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Яромир Агро» на користь ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 515,80 грн. ( а.с. 44 ) відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Яромир Агро» до ОСОБА_2 про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Яромир Агро» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 515,80 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

ОСОБА_5