Справа № 492/1240/16-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

30 вересня 2016 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Борисова С.П.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незаконними дій з реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати незаконними дії ОСОБА_2 по реєстрації права власності на нежитлову будівлю авто майстерні та авто мийки, та недійсним свідоцтво про право власності на зазначене майно. В поданому до суду позові ОСОБА_1 посилається на те, що 12 квітня 2016 року із матеріалів цивільної справи № 492/1519/15-ц йому стало відомо про те, що ОСОБА_2 оформив на себе право власності на майно, яке виступає предметом пору у зазначеній справі. Такі дії ОСОБА_2 ОСОБА_1 вважає незаконними, оскільки відповідно до договору про спільну діяльність спірне майно вони будували разом, а в подальшому і використовували спільно, проте, через фінансові негаразди в них виник спір, а відповідач оформив на себе право власності, у звязку з чим його дії мають бути визнані незаконним, а свідоцтво про право власності недійсним.

Однак, розглянувши позовну заяву, а також додані до неї матеріали, суд вважає, що позивачу слід відмовити у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається з позовної заяви та матеріалів, доданих до позовної заяви, спірні правовідносини, які становлять предмет спору, виникли між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2, які відповідно до положень Господарського кодексу України є субєктами господарювання, з приводу здійснення ними господарської діяльності та виконання умов договору про спільну діяльність.

Відповідно до ст.1 ГК України предметом регулювання цього кодексу є господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Частиною 1 ст.173 ГК України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно п.1 ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Відповідно до вищезазначеного, спір про, що виник між субєктами господарювання не є приватноправовим і повинен розглядатися в порядку господарського судочинства.

Суддею береться до уваги розяснення, надані судам п.4 Постанови Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до якого, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Як було встановлено з позовної заяви, поданої ОСОБА_1 та матеріалів, доданих до позову, спір виник між субєктами господарювання, зокрема між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2, тому правовідносини, що склалися між сторонами не є приватноправовими, у звязку з чим підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Таким чином, приймаючи до уваги вище зазначене, вважаю, що на підставі норм ГК України, ЦК України, позивач може звернутися за захистом свого права до господарського суду з позовом в порядку, визначеному ГПК України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, тому, враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1, який є субєктом господарювання,підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, ОСОБА_1слід відмовити у відкритті провадження у справі за позовом до ОСОБА_2, який також є субєктом господарювання, про визнання незаконними дій останнього з реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Як вбачається з квитанції № N1AWR33550 від 27.09.2016 року ОСОБА_1 сплачено судовий збір по справі у розмірі 551,20 грн., який підлягає поверненню платнику ОСОБА_1.

Виходячи з наведеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122, 208 210 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за позовом до ОСОБА_2 про визнання незаконними дій з реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) сплачену суму судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок відповідно до квитанції № N1AWR33550 від 27.09.2016 року.

Попередити позивача, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ

Арцизького районного суду ОСОБА_3