У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Святошинського районного суду м. Києва про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 10 грудня 2015 року відповідач відмовив йому у видачі процесуальних документів по справі, змушуючи сплатити судовий збір. Оскільки у справі не було судового рішення, ОСОБА_2 звернувся із заявою-скаргою про повернення незаконно витребуваного судового збору у розмірі 3 грн 47 грн та матеріальну шкоду у розмірі 10 грн (банківські послуги). Однак, відповідач так і не надав відповіді на скаргу та кошти не повернув. Вважає дії адміністрації Святошинського суду м. Києва як напад на фізичну особу органів державної влади.

А тому, позивач просив стягнути на його користь за рахунок державного бюджету 500 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку та дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів того, що дії суду є неправомірними та що цими діями йому завдано моральної шкоди.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Святошинського районного суду м. Києва про відшкодування моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов