РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2016 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

Головуючого судді - Андрієць Д.Д.,

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що витратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що витратила право користування житловим приміщенням.

Позивач свої вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності належить ? частина будинку АДРЕСА_1. У вказаному будинку значиться зареєстрованою донька колишнього власника будинку, ОСОБА_2, однак з моменту придбання позивачем будинку фактично в ньому не проживає, у добровільному порядку не бажає знятися з реєстрації. Плата за житло та комунальні послуги нараховується з урахуванням реєстрації у будинку відповідача, хоча вона не приймає участі в оплаті вказаних послуг. Крім того, позивач позбавлення можливості звернутися за призначенням державної субсидії. Тим самим їй створюються перешкоди у користуванні власністю.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, визначених в позові. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 повторно не з'явилася в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Третя особа Управління ДМС України в Полтавській області в судове засідання не з'явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представникаів. При винесенні рішення, покладалась на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Згідно із ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власниками будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Тобто право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися житлом існує лише при наявності у власника права приватної власності на майно. Виникнення прав членів сім'ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а припинення права власності особи на житло припиняє право членів її сім'ї на користування цим житловим приміщенням.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належить ? частина будинку АДРЕСА_1. Вказане підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 27.08.1998 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, укладеного на Кременчуцькій товарній біржі 27.08.1998 року за № 329-Н, а також довідкою КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» за № 4766 від 08.12.2015 року.

На момент укладення вказаного договору купівлі-продажу, у домоволодіння АДРЕСА_1 була зареєстрована член сім'ї власника будинку - продавця, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується домовою книгою, а також відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС, ГУДМС України в Полтавській області від 11.12.2015 року.

Права позивача порушуються тим, що реєстрація ОСОБА_2 у спірного будинку тягне за собою підвищений розмір комунальних витрат, що створює перешкоди ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні належному їй на праві власності будинком.

Відповідно до ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Правила ч. 4 ст. 156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.

Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника.

Відповідач не була і не є членом сім'ї нового власника, а тому гарантії, визначені ст. 156 ЖК України на відповідача не розповсюджуються.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст. ст. 14, 57 - 60, 208, 209, 212 - 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що витратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 487,20 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: