Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/9034/14 Головуючий у 1 інстанції: Смолка І.О..
№ провадження 22-ц/778/475/16 Суддя-доповідач: Савченко О.В
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„21" січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, до АТ «Дельта Банк» про зобов'язання вчинити дії.

У позові зазначав, що 28 травня 2014 року між сторонами був укладений договір банківського вкладу № 007-07560-280514 на суму 14800,66 доларів США, на строк до 26 серпня 2014 року зі сплатою 10, 25% річних.

Після закінчення терміну дії договору він неодноразово звертався до банку з вимогами про повернення суми вкладу та нарахованих відсотків, проте листами банку йому було відмовлено.

За пропозицією відповідача частину своїх заощаджень у доларах США він перевів у гривню. Після замовлення банківської платіжної картки, вона була заблокована. Таким чином, позивач позбавлений можливості користуватися своїми коштами.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд зобов'язати ПАТ „Дельта Банк" видати готівкою одноразовою операцією через касу відділення належні йому кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 у валюті "гривня" в розмірі 31 044 грн. 91 коп.; на рахунку № НОМЕР_1 у валюті "долар США" в розмірі 12 541, 42 доларів США.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 березня 2015 року позов задоволено.

Зобов'язано ПАТ «Дельта Банк» видати готівкою одноразовою операцією через касу відділення, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, проспект Леніна, буд.36, належні ОСОБА_1 кошти, які знаходяться на наступних рахунках: № НОМЕР_2 у валюті "гривня", у розмірі 31 044 грн. 91 коп.; № НОМЕР_1 у валюті "долар США" у розмірі 12 541, 42 доларів США.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 13 травня 2015 року, яким рішення суду першої інстанції змінено, виключено з мотивувальної частини рішення встановлення судом факту заборгованості відповідача перед позивачем на час розгляду справи в розмірі 14 800 доларів 66 центів США та процентів у розмірі 411доларів 60 центів США, а всього 15 212 доларів 66 центів США, а у решті рішення суду залишено без змін, скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст. 1058, ч.1 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона(банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму(вклад), що надійшла, зобов"язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно до вимог ч.2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов"язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

За положеннями ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1, суд виходив з того, що відповідач за договором банківського вкладу від 28.05.2014 року № 007-07560-280514 одержав від позивача 14800,66 доларів США на строк до 26 серпня 2014 року зі сплатою 10, 25% річних., однак у порушення вимог ст. 526 ЦК України, ч.2 ст. 1060 ЦК України та умов договору в обумовлений строк у повному обсязі їх не повернув, а тому вимоги позивача щодо повернення вкладу є обгрунтованими та доведеними.

Проте повністю погодитися з висновком суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права, не в повній мірі визначивши характер спірних правовідносин та правову норму, що підлягає застосуванню, не перевірив, чи підлягають задоволенню позовні вимоги у спосіб, визначений позивачем, з урахуванням фактичних обставин справи та положень Закону „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам ухвалдене по справі рішення не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 28 травня 2014 року між сторонами був укладений договір банківського вкладу № 007-07560-280514 на суму 14800,66 доларів США, на строк до 26 серпня 2014 року зі сплатою 10, 25% річних.

Згідно п.1.10 договору вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок № НОМЕР_1, відкритого на ім"я ОСОБА_1 в установі банку.

Після закінчення строку дії депозитного договору від 28.05.2014 року № 007-07560-280514 вклад за цим договором на підставі заяви ОСОБА_1 був перераховний на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 , що підтверджується меморіальним ордером від 29.05.2014 року, виписками по картковому рахунку, довідкою від 18.02.2015 року, згідно якої станом на 18.02.2015 року залишок коштів на рахунку № НОМЕР_1 становив 12 541, 42 доларів США, на рахунку № НОМЕР_2 - 31044,91 гривень(а.с.55).

Таким чином, після повернення коштів на поточний рахунок між сторонами виникли правовідносини, що випливають з договору банківського рахунку, які врегульовані ст.ст. 1066-1076 ЦК України.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10 червня 2015 року № 6-36цс15, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

Зобов"язуючи ПАТ «Дельта Банк» видати ОСОБА_1 одноразовою операцією готівку у розмірі 12 541, 42 доларів США, суд не врахував положення ст. 1074 ЦК України, відповідно до яких обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Ухвалюючи рішення, суд не звернув уваги, що в запереченнях на позов ПАТ „ Дельта Банк" посилався на те, що постановою Правління Національного банку України № 150 від 02 березня 2015 року ПАТ „Дельта Банк" було віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 51 від 02.03.2015 року „Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ „Дельта Банк", з 03 березня 2015 року у вказаному банку запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року, а рішенням виконавчої дирекції Фонду № 71 від 08.04.2015 року до названого рішення були внесені зміни, тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців, з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року. В подальшому повноваження тимчасової адміністрації продовжені до 02.10.2015 року.

Таким чином, на час ухвалення рішення про стягнення валютного та гривневого вкладів у ПАТ „Дельта Банк" була запроваджена тимчасова адміністрація, а отже діяв інший порядок задоволення вимог вкладників, що регулюється Законом України від 22.02.2012 року„Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Пунктом 16 ст. 2 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспрможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п.6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Статтею 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" визначено, що кредитор банку -юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов2язань.

Згідно зі ст. 26 Закону „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ст. 28 названого Закону Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону.

Отже судом не враховано, що у спорах, пов"язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов"язань перед його кредиторами, норми Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальним і цей Закон є пріорітетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до п.1 ч.5, п.1 ч.6 ст. 36 Закону „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, крім зобов"язань банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Таким чином, оскільки розгляд справи проведено з порушенням наведених вимог закону і на час ухвалення рішення у визначеному в якості відповідача ПАТ „Дельта Банк" було розпочато процедуру ліквідації, підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 у обраний ним спосіб суд не мав, а тому ухвалене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові. При цьому суд враховує, що згідно наданої банком довідки і вказані обставини не заперечує позивач, на підставі його звернення до Фонду 15.06.2015 року в порядку відшкодування коштів, що знаходилися на його рахунках, йому було виплачено 200 тис. грн.( 31319, 37грн. та 168680,83грн.).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 березня 2015 року по даній справі скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: