РІШЕННЯ

04 листопада 2016 року м. Мукачево Справа №303/5942/16-ц

2/303/2650/16

номер рядка с.з. 26

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Кость В.В.

секретарі судового засідання - Немеш Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу

за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

до відповідача ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду до ОСОБА_1 про стягнення з нього заборгованості у сумі 39431,02 грн.

У судове засідання представник позивача не зявився, оскільки заявив клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 4).

Відповідач у судове засідання також не зявився, натомість подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при цьому позовні вимоги визнав та не заперечив щодо їх задоволення.

Поряд з цим, відповідач просив зменшити нараховану до стягнення пеню, у звязку із скрутним матеріальним становищем, відсутністю постійного заробітку та знаходженні на його утриманні чотирьох дітей, одна з яких є дитиною-інвалідом.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

16 листопада 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» (Статут, а.с. 21-22) (надалі - Банк) та відповідачем ОСОБА_1 (надалі Позичальник) був укладений договір кредиту №305/165-Ж-07 (надалі Кредитний договір, а.с. 3-8), на підставі якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредитні кошти в розмірі 40000 грн., зі сплатою 13,5 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 15 листопада 2017 року.

25 вересня 2008 року, між сторонами укладена Додаткова угода №1 про внесення змін до договору кредиту, на підставі якої сторони збільшили відсоткову ставку за користування кредитом до 21 % річних, починаючи з 31.07.2008 року (а.с. 9).

Також, 18 серпня 2014 року, між сторонами укладений договір про внесення змін до договору кредиту (а.с. 10-14), відповідно до якого було змінено відсоткову ставку та порядок погашення кредиту.

Фактичне отримання Позичальником кредитних коштів підтверджується підписаними Позичальником заявкою на видачу готівки від 16.11.2007 року, памяткою Позичальника та заявою на погашення кредитної заборгованості (в т.ч. достроково) (а.с. 15, 16).

Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобовязання за Кредитним договором відповідачем не виконані.

Заборгованість Позичальника станом на 23.08.2016 (розрахунок а.с. 18-20) за предметом позову у сумі 39431,02 грн. (в т. ч. 19196,21 грн. сума заборгованості за кредитом, 16965,62 грн. відсотки, 1464,54 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 1273,34 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 292,99 грн. інфляційні витрати за кредитом, 238,32 грн. інфляційні витрати за відсотками) підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 57-60 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована.

Водночас, суд приходить до висновку про можливість зменшення нарахованої позивачем пені на підставі частини третьої ст. 551 Цивільного кодексу України.

Підставою для такого висновку суду є фактичні дані щодо наявності істотних обставин, повязаних з фінансово матеріальним становищем відповідача (а.с. 36, 37).

Так, згідно з даними ксерокопії паспорта відповідача (а.с. 36), відповідач є батьком дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

При цьому, дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, є дитиною-інвалідом (а.с. 37).

По відношенню до цього слід зазначити, що відповідач не оспорює правильності розрахунку пені, але просить суд зменшити розмір заявленої до стягнення позивачем неустойки.

Вирішуючи питання про розмір пені, яка підлягає стягненню із відповідача суд враховує, що однією із функцій неустойки є компенсаторна функція.

Згідно з частиною третьою статті ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положення статті 616 Цивільного кодексу України також передбачають право суду зменшити розмір збитків та неустойки за умови якщо порушення виконання зобовязання сталося з вини кредитора.

Згідно із частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 Цивільного кодексу України).

Отже, частина третя статті 551 Цивільного кодексу України з урахуванням положень статті 3 Цивільного кодексу України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки.

Відповідна правова позиція, що є обов'язковою для застосування (ст. частина друга ст. 214, абзац другий частини першої ст. 360-7 Цивільного процесуального кодексу України) зазначена у постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 по справі № 6-100цс14.

В свою чергу, частина третя ст. 551 Цивільного кодексу України не встановлює до якої саме суми слід зменшувати таку неустойку, і в такому випадку суд повинен виходити із загальних принципів цивільного права - розумності та справедливості.

По відношенню до цього також слід зазначити, що пеня є видом забезпечення виконання зобов'язання, і не може бути засобом збагачення.

За таких обставин справи, позовні вимоги в частині пені підлягають задоволенню частково в межах суми 600 грн. (в т.ч. 350 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту та 250 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків).

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково, шляхом присудження до стягнення з відповідача суми 37293,14 грн. (в т. ч. 19196,21 грн. сума заборгованості за кредитом, 16965,62 грн. відсотки, 350 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 250 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 292,99 грн. інфляційні витрати за кредитом, 238,32 грн. інфляційні витрати за відсотками).

Судові витрати по справі у сумі 1378 грн. (а.с. 1) підлягають віднесенню на відповідача відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 8, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 8, 10, 11, 14, 57-60, 88, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - задоволити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, м.Мукачево Закарпатської області, вул. Гвардійська, 117 «А», і.к. НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) суму 37293,14 грн. (тридцять сім тисяч двісті девяносто три гривні 14 коп.) (в т. ч. 19196,21 грн. сума заборгованості за кредитом, 16965,62 грн. відсотки, 350 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 250 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 292,99 грн. інфляційні витрати за кредитом, 238,32 грн. інфляційні витрати за відсотками) кредитної заборгованості за договором кредиту від 16.11.2007 року №305/165-Ж-07, а також суму 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) у відшкодування судових витрат.

3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Кость