Справа№ 640/9871/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі - Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу Комунального підприємства «Тролейбусне депо № 3» до ОСОБА_1 про стягнення грошової суми в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь у порядку регресу суму відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 55 358,35 грн., суму компенсації моральної шкоди в розмірі 500 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 13.11.2014 року відповідач, який працював на той час водієм КП «Тролейбусне депо №3» та керував тролейбусом ЛАЗ-301, здійснив наїзд на пішохода, який переходив дорогу по пішохідному переходу по вул. Блюхера. Від отриманих травм пішохід помер у лікарні. Вироком Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2015 р. стягнуто з позивача 55 358,35 грн. відшкодування завданої матеріальної шкоди та 100 000,00 грн. компенсації моральної шкоди. Вироком апеляційного суду Харківської області від 15.01.2016 р. вирок першої суду першої інстанції змінено в частині збільшення розміру компенсації моральної шкоди до 500 000,00 грн. Таким чином, з позивача, із яким відповідач перебував на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди у трудових відносинах, стягнуто 555 358,35 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності, письмових заперечень до суду не надав.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами в обґрунтування вимог та заперечень, дійшов висновку про те, що наявні підстави для задоволення позову виходячи з наступного.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2015 р., справа № 640/11934/15-к, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобам строком на 1 рік. Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з КП «Тролейбусне депо №3» на її користь спричинену матеріальну шкоду у сумі 55 358,35 грн. та моральну шкоду у сумі 100 000,00 грн.

Вироком судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 15.01.2016 р. вирок Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2015 р. щодо ОСОБА_1 в частині призначеного йому покарання та в частині стягнення судових витрат скасовано. Призначено ОСОБА_1 покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. В частині відшкодування потерпілій ОСОБА_2 моральної шкоди збільшено розмір стягнення на її користь з КП «Тролейбусне депо № 3» м. Харкова з 100 000,00 грн. до 500 000,00 грн.

Вирок апеляційного суду, відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України, набирає законної сили з моменту його проголошення.

Приписами ч.4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Як встановлено ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Приписами ст. 132 КЗпП України встановлено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Разом з тим, чинним законодавством передбачено випадки, коли працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, а саме: шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку (п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України).

ОСОБА_1 на підставі наказу КП «Тролейбусне депо № 3» № 244-вк від 23.03.2016 року звільнено з посади водія тролейбуса пасажирського на підставі п. 7 ст. 36 КЗпП України.

Як вбачається з постанови держаного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 11.03.2016 ВП № 50694734, на підставі виконавчого листа №640/11934/15-к, виданого 03.03.2016 р. Київським районним судом м. Харкова, про стягнення з КП «Тролейбусне депо № 3» на користь ОСОБА_2 спричинену матеріальну і моральну шкоду у сумі 555 358,35 грн. було відкрито виконавче провадження.

Відповідно до платіжних доручень №№ 568, 567 від 31 травня 2016 року грошові кошти в розмірі 500 000,00 грн. та 55 358,35 грн. відповідно, на виконання вироку апеляційного суду від 15.01.2016 р., справа № 640/11934/15-к, перераховано потерпілій ОСОБА_2

Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

На підставі наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що відповідач перебував в трудових відносинах з позивачем. В процесі виконання свої трудових обов'язків, керуючи транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, своїми винними діями заподіяв потерпілій особі матеріальної та моральної шкоди в розмірі 555 358,35 грн. Вказане підтверджується вироком суду, що набрав законної сили. Матеріальна шкода, заподіяна з вини відповідача, відшкодована позивачем в повному обсязі. У зв'язку з чим наявні підстави для задоволення позову та стягнення відповідних сум в регресному порядку.

Позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом були понесені витрати по сплаті судового збору, відповідно до платіжного доручення №622, в розмірі 8 330,38 грн.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 16, 22, 23, 1172, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 132, 134 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Тролейбусне депо № 3» до ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Тролейбусне депо № 3» в порядку регресу в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 55 358,35 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 000,00 грн., а загалом - 555 358 /п'ятсот п'ятдесят п'ять тисяч триста п'ятдесят вісім/ грн. 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Тролейбусне депо № 3» судовий збір в розмірі 8 330 /вісім тисяч триста тридцять/ грн. 38 коп.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Ніколаєнко