У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду

м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Дніпродзержинської міської ради «Оріон», Дніпродзержинської міської ради, Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Зеленбуд», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, визнання незаконною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Дніпродзержинської міської ради, Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Дніпродзержинської міської ради «Оріон», Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Зеленбуд» про відшкодування шкоди, про стягнення моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії.

Просив визнати незаконною бездіяльність Дніпродзержинської міської ради, як органу місцевого самоврядування, у здійсненні контролю за станом експлуатації та обслуговування житлового фонду будинку АДРЕСА_1; зобов'язати відповідачів виконати роботи по капітальному ремонту даху та водозливних жолобів житлового будинку № 94, розташованого по пр. Аношкіна в м. Дніпродзержинську, та здійснити обрізку дерев біля цього ж будинку. Разом із тим просив стягнути солідарно з відповідачів на користь

ОСОБА_2 129 846,34 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям талими та дощовими водами квартири № 35 в зазначеному будинку, в тому числі 12 846,34 грн у відшкодування понесених витрат на заміну пошкоджених вікна та двохбалконних дверей на металопластикові, 15 000грн вартості меблевого кухонного гарнітура виробництва Німеччини, 2000 грн вартості стола виробництва Румунії, пошкоджених та приведених у непридатне для їх подальшого використання за їх функціональним призначенням стану, 75 000 грн витрат на закупівлю матеріалів, необхідних для ремонту даної квартири, 25 000грн витрат на виконання робіт по ремонту квартири. Токож просив стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_2 12 180 грн відшкодування моральної шкоди та стягнути понесені ним судові витрати.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2016 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до КЖЕП Дніпродзержинської міської ради «Оріон», Дніпродзержинської міської ради, КП Дніпродзержинської міської ради «Зеленбуд» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, визнання незаконною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно враховував акт обстеження вищезазначеної квартири від 10 серпня 2015 року та виходив із того, що позивачем у порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів щодо причин залиття його квартири, наявність прямого причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідачів як заподіювачам шкоди та залиттям квартири (наслідками, на які посилається позивач); не надано доказів підтвердження протиправності поведінки відповідачів, як заподіювачів шкоди та що залиття квартири сталося з вини відповідачів.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 червня 2016 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Дніпродзержинської міської ради «Оріон», Дніпродзержинської міської ради, Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Зеленбуд», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, визнання незаконною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду

м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна