Провадження № 2-о/761/83/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Маліновська В.М., вивчивши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління юстиції в м. Києві, про встановлення факту реєстрації шлюбу та зміни прізвища, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою.

Ухвалою від 23 грудня 2015 року заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління юстиції в м. Києві, про встановлення факту реєстрації шлюбу та зміни прізвища залишено без руху і надано заявнику строк для усунення недоліків терміном 5 (п'ять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

У зазначеній ухвалі, серед іншого, вказувалось, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 119, 258 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України).

Перш за все, слід зазначити, що згідно вимог ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Так, згідно вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України до заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Разом з тим, заявником не додано до заяви документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

При цьому, відповідно до положень п.п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду заяв у справах окремого провадження встановлена у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243 грн. 60 коп.

На підставі вищевказаного заявнику слід надати до суду документ, який би підтверджував сплату судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі, а саме - у сумі 243 грн. 60 коп.

Крім того, відповідно до ст. 258 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Проте, у заяві не зазначено доказів, які б підтверджували неможливість одержання та відновлення документів, що посвідчують факт реєстрації шлюбу, а також до заяви не додано довідки про неможливість відновлення втрачених документів.

Так, згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення.

При цьому, відповідно до п.п. 6, 7 розділу ІV Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 200 року за № 52/5, громадяни України та особи без громадянства, які проживають в Україні, витребовують документи на підтвердження фактів реєстрації актів цивільного стану, здійснених компетентними органами іноземної держави, через Міністерство закордонних справ України, якщо інший порядок не встановлено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо договорами про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, установлений інший порядок витребування цих документів від компетентних органів іноземних держав, то діють правила, передбачені відповідним договором.

Також, слід зазначити, що згідно з ч.ч. 3, 8 ст. 119 ЦПК України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 42 ЦПК України повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені довіреністю фізичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання. Довіреність фізичної особи, яка є суб'єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якої прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається подану заяву підписано не заявником, а ОСОБА_2

Однак, до заяви не додано документа, що підтверджує повноваження ОСОБА_2 на подання зазначеної заяви.

Так, до заяви додана лише копія першої сторінки довіреності на представництво у справі заявника ОСОБА_1, яка не відповідає вимогам, регламентованим ст. 42 ЦПК України, оскільки з наданої копії не вбачається, що довіреність посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні або за місцем його проживання.

Таким чином, до заяви слід додати документи, передбачені ст. 42 ЦПК України, які б підтверджували повноваження представника заявника на підписання та подання до суду заяви.

На виконання вимог ухвали від 23 грудня 2015 року, яку представник заявника отримав 13 січня 2016 року, 18 січня 2016 року ним було направлено до суду оригінал квитанції про сплату судового збору на суму 243 грн. 60 коп., а також копію довіреності на представництво у справі заявника ОСОБА_1

Проте, вимоги щодо усунення недоліків, зазначені в ухвалі від 23 грудня 2015 року, заявником виконано лише частково, зокрема, не усунуто недоліків щодо зазначення доказів, які б підтверджували неможливість одержання та відновлення документів, що посвідчують факт реєстрації шлюбу, а також щодо неприєднання до заяви довідки про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відтак, враховуючи те, що вимоги щодо усунення недоліків, зазначені в ухвалі від 23 грудня 2015 року, виконано лише частково, а можливість повторного залишення заяви без руху не передбачена ЦПК України, суддя прийшов до висновку, що подану заяву слід визнати неподаною та повернути заявнику, що не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119-121, 209, 210, 235, 258 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління юстиції в м. Києві, про встановлення факту реєстрації шлюбу та зміни прізвища - вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз'яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: