Справа № 740/5419/15-ц
Провадження № 2/740/117/16
У Х В А Л А

28 січня 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Марченка М.М.

при секретарі Заколодній Ю.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ніжина письмове заперечення проти вирішення спору в суді представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 та про залишення позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 без розгляду , -

в с т а н о в и в :

17.12.2015 року за вх. № 17287 ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 ( 16600, м. Ніжин, вул. 3-й Мікрорайон, 14/16, інд. № НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ( рахунок 0002 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29) заборгованість за договором про надання не відновлювальної кредитної лінії № 935/1-122 від 11.09.2008 р. в розмірі 87699.09 доларів США та 589303.90 грн. та стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 38981.54 грн.

19.01.2016 року за вх. № 679 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 до початку розгляду справи по суті надав суду письмове заперечення проти вирішення спору в суді та про залишення позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 без розгляду. В письмовому запереченні проти вирішення спору в суді представник відповідача ОСОБА_3 зазначає, що 11.09.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, було укладено кредитний договір № 935/1-122 про відкриття йому кредитної лінії на загальну суму 40 000,00 дол. США терміном по 09.09.2023 року включно, із відсотковою ставкою згідно додатку № 3 ПАТ «Укрсоцбанк» згідно із Статутом є правонаступником АКБ «Укрсоцбанк». Відповідно до п. 6.2 Договору, Сторони договору домовились, що усі спори та розбіжності, які виникають між ними, підлягають врегулюванню шляхом взаємних консультацій та переговорів. Пунктом 6.2 кредитного договору передбачено, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись статтею 5 Закону України «Про третейські суди», домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем В.М. Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду справи вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Мороз O.A. або ОСОБА_4 у порядку черговості, вказаному у даному пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, зокрема, якщо, між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді. Враховуючи, що розгляд по суті цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості не розпочався, банк не є споживачем, від представника відповідача надійшло

відповідне заперечення проти вирішення спору в суді, тому є підстави для залишення позовної заяви без розгляду. Просить залишити позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 без розгляду.

В судовому засіданні 28 січня 2016 року представник відповідача адвокат ОСОБА_3 зазначене письмове заперечення проти вирішення спору в суді та залишення позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 без розгляду не підтримав і надав заяву про залишення письмового заперечення проти вирішення спору в суді без розгляду, яку усно уточнив і просив залишити письмове заперечення проти вирішення спору в суді не без розгляду, а просив відмовити в задоволенні письмового заперечення проти вирішення спору в суді та залишення позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 без розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначене письмове заперечення свого представника адвоката ОСОБА_3 Вікторовитча проти вирішення спору в суді та залишення позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 без розгляду не підтримав і просив відмовити в задоволенні письмового заперечення проти вирішення спору в суді та залишення позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 без розгляду.

Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 29 жовтня 2015 року № 02-36/2702 в судовому засіданні заперечував проти задоволення письмового заперечення представника відповідача адвоката ОСОБА_3 проти вирішення спору в суді та залишення позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 без розгляду та не заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача адвоката ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_2 про відмову в задоволенні зазначеного письмового заперечення проти вирішення спору в суді та залишення позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 без розгляду.

В п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди» зазначено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: 14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Частину першу статті 6 доповнено пунктом 14 згідно із Законом N 2983-VI ( 2983-17 ) від

03.02.2011 .

В п. 6 ч.1 ст. 207 ЦПК України зазначено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо: 6) між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді.

В п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з Розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 7 зазначено, що за наявності у кредитному договорі третейського застереження (окремої третейської угоди) при вирішенні спору суд має враховувати положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України від 11 травня 2004 року № 1701-IV «Про третейські суди» про те, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), не підлягають розгляду третейськими судами. Тому за наявності вказаного третейського застереження (окремої третейської угоди) залишення позовної заяви споживача без розгляду на підставі пункту 6 частини першої статті 207 ЦПК є неприпустимим. Такі заяви підлягають вирішенню і за наявності з цього приводу рішення третейського суду, прийнятого за межами його компетенції. При цьому відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» банк не є споживачем. Договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду у випадках, передбачених законом (стаття 17 ЦПК), не є відмовою від права на звернення до суду за захистом, а одним зі способів реалізації права на захист своїх прав та інтересів.

В постанові Верховного Суду України по справі № 6-1716цс15 від 11 листопада 2015 року зазначено, що відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину першу статті 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Системний аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

На підставі викладеного, суд вважає, що в задоволенні письмового заперечення представника відповідача адвоката ОСОБА_3 проти вирішення спору в суді та залишення позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 без розгляду необхідно відмовити, про що просили відповідач ОСОБА_2, представник відповідача адвокат ОСОБА_3 та проти чого не заперечував представник позивача ОСОБА_1

Керуючись п.14 ч.1 ст. 6 Закону України «Про третейський суд», ст. 168 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні письмового заперечення представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 проти вирішення спору в суді та залишення позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 без розгляду - відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду не оскаржується.

Суддя