Справа № 212/4861/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 листопада 2016 року м. Кривого Рогу

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого: судді - Чайкіна І.Б..

секретарі судового засідання - Гавеля Ю.О.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, визнання особи такою, що витратила право користування житловим приміщенням - квартирою,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу звернулася ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, визнання особи такою, що витратила право користування житловим приміщенням - квартирою.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа - Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради до суду не з'явилися, надали заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, просили прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого 29.10.2004, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, Панченко А.А.. Право власності на вищевказану квартиру було зареєстровано за нею 12 листопада 2004 року в КП «ДОР « Криворізьке бюро технічної інвентаризації» , номер запису 511 в книзі 4 дод. П-174. У 2005 році на проханні відповідача ОСОБА_2 рідної сестри ОСОБА_1 вона з сином ОСОБА_3 зареєструвала їх в спірній квартирі за умови, що вони будуть регулярно сплачувати комунальні послуги за квартиру. В листопаді 2005 року відповідачі забрав свої особисті речі виїхали з квартири та міста, місце їх перебування невідоме. Враховуючи, що нарахування платежів комунальними підприємствами проводяться на всіх зареєстрованих в квартирі, ОСОБА_1 самостійно не в змозі їх сплачувати. Реєстрація відповідачів в квартирі унеможливує її звернення до органу соціального захисту для оформлення субсидії.

За правилами ст. ст. 316, 321, 391 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи правові підстави даного позову і його правове обґрунтування, то саме на підставі ст. 391 ЦК України він підлягає задоволенню у зв'язку з його доведеністю та обґрунтованістю.

Такі правові висновки не суперечать правовій позиції Верховного Суду України, що висловлені у постанові від 05 листопада 2014 року під час розгляду справи № 6-158цс14.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житла має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України та ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом.

Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Вивчивши матеріали справи і надані суду докази, суд вважає, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутні за місцем своєї реєстрації з листопада 2005 року, що підтверджується, актом про непроживання ( а.с. 8).

За таких обставин позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, визнання особи такою, що витратила право користування житловим приміщенням - квартирою підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідно до змісту зазначеної норми права, поняття «зняття з реєстрації» нерозривно пов`язане з поняттям «житлові права»(право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із займаного приміщення та інше).

Із вказаної норми випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 107,116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). А тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 391,405 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 169, 209, 212, 214-215 ,224-228 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, визнання особи такою, що витратила право користування житловим приміщенням - квартирою - задовольнити частково.

Усунути перешкоди в користуванні і розпорядженні квартирою, що належить на праві власності - ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_2 в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2 що є підставою для зняття з реєстраційного обліку - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя: І. Б. Чайкін