26.04.2016 Єдиний унікальний номер 205/2145/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року

Ленінський районний суд м.Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості-

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 14.03.2016 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 13.12.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №106006 cred, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 30 000,00 грн. та зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідачка ОСОБА_1 належним чином свої зобовязання не виконала, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого станом на 06.12.2015 року за нею утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 63301,90 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 12453,89 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 50848,01 грн.

В забезпечення виконання зобовязаня за договором №106006 cred між ПАТ КБ Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки.

На підставі вищевикладеного просить стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 63301,90 грн. та судові витрати .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2016 року провадження по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрито в частині позовних вимог до ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив застосувати строки позовної давності.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 13.12.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №106006 cred, згідно якого відповідачка отримала кредит у сумі 30000,00 грн., зі строком повного погашення кредиту до 12.06.2009 року, в порядку та строки, встановлені графіком погашення кредиту та процентів.

Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідачка ОСОБА_1 належним чином свої зобовязання не виконала, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого станом на 06.12.2015 року за нею утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 63301,90 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 12453,89 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 50848,01 грн.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.

Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Представник відповідача ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності.

Згідно п.1.4 кредитного договору №106006 cred від 13.12.2007 року термін погашення кредиту - 12.06.2009 року включно.

Згідно ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 106006 cred від 13.12.2007 року, лише 14.03.2016 року, тобто після спливу строку звернення до суду з даним позовом.

Згідно п. 4 ст.267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, є підставою для відмови у позові. Враховуючи сплив строку звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення в зв»язку з пропуском строку подання позивачем позову до суду.

У звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог, суд також відмовляє позивачу ПАТ КБ «ПриваБанк» у відшкодуванні понесених ним судових витрат у вигляді судового збору, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст., 251,252,,257,261,526, 527, 530, 554, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 88, 169, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г. Остапенко