Справа №339/83/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2016 року м.Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої- судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.

з участю представника скаржника: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до відділу державної виконавчої служби Болехівського міського управління юстиції про неповне виконання судового наказу про примусове стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

Скаржник подав до суду скаргу, в якій просить визнати постанову старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження незаконною та зобов'язати ВДВС провести виконавчі дії в повному обсязі та стягнути судовий збір в сумі 689 грн.

Вимоги скарги обгрунтовує тим, що що на виконанні у ВДВС перебував судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 1047грн. та судового збору в сумі 689грн.

02.08.2016 року скаржником отримано постанову про закінчення виконавчого провадження, незважаючи на те, що він не виконаний повному обсязі, а саме не стягнуто судовий збір в розмірі 689 грн.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримала, суду пояснила, що судовий збір в сумі 689грн. сплачено боржником не на рахунок водоканалу, зазначеного в судовому наказі, а в дохід держави. Оскільки виконавець допустив неуважність, то просить вимоги скарги задовольнити.

Представник ВДВС у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, а в задоволенні скарги відмовити. А також надала квитанції на підтвердження сплати боргу ОСОБА_3 ( а.с.22-23).

Суд, заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.14 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Матеріалами справи встановлено, що Болехівським міським судом 04.04.2016 року видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_3 в користь Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства заборгованість за послуги з водопостачання в сумі 1047 грн.83 коп. та судовий збір в сумі 689 грн.(а.с 16), всього 1736.83грн..

Вказаний судовий наказ 15 червня 2016року пред"явлено для примусового виконання до ВДВС Болехівського міського управління юстиції.

27.07.2016року старшим державним виконавцем Олексенко Н.Б. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження в зв"язку з тим, що борг в сумі 1736,83грн. сплачено згідно квитанцій.

В той же час скаржник оскаржив вказану постанову з тих підстав, що насправді судовий збір в сумі 689грн. боржником не сплачено на рахунок, зазначений у виконавчому документі.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Ст.1 вказаного Закону передбачено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 6, ч.ч.1, 2 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до Закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються державним виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем належні йому рахунки.

Не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із статтею 54 цього Закону).

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно квитанцій, долучених державним виконавцем встановлено, що судовий збір в сумі 689грн. боржником сплачено іншій юридичній особі, яка не є стягувачем і не зазначена в виконавчому документі.

Вказане свідчить про те, що старший державний виконавець Олексин О.Б., користуючись своїми правами та обовязками, передбаченими Законом «Про виконавче провадження», здійснив не в повній мірі заходи примусового виконання рішення суду та помилково прийшов до висновку, що судовий наказ виконано в повному обсязі, у звязку із чим 27.07.2016 року на підставі вказаних квитанцій про сплату боргу винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено скаржнику.

А тому суд приходить до висновку, про те, що скарга є обґрунтованою і підлягає до задоволення, а постанова про закінчення виконавчого провадження від 27 липня 2016 року скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 383, 385, 387 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу задоволити.

Визнати незаконною постанову старшого державного виконавця ВДВС Болехівського міського управління юстиції ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження від 27.07.2016року про примусове виконання судового наказу , виданого Болехівським міським судом від 19.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 1736,83грн.

Зобовязати ВДВС Болехівського міського управління юстиції поновити виконавче провадження та провести виконавчі дії в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Головенко О.С.