Справа № 573/2670/14-ц
Номер провадження 2/573/2/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст рішення)

29 вересня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Свердличенко А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_1, - про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 128 099, 97 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що 04 лютого 2014 року, о 14 годині 52 хвилини, ОСОБА_2, керуючи технічно справним автомобілем марки СПВ 20 Рута СПГ д.н. НОМЕР_1, який на той час належав приватному підприємцю ОСОБА_1, слідуючи маршрутом «Суми-Ганнівка-Вирівська-Суми», при забороняючому показанні переїзної світлофорної сигналізації, коли світлова та звукова сигналізація працювали справно, виїхав на залізничний переїзд 22 км + 463 м ( 23 км) перегону Амбари-Віри Сумської дирекції залізничних перевезень ДП Південна залізниця, розташованого в с.Вири Білопільського району Сумської області, допустивши порушення вимог п. 8.7.6 (а), п.п. 20.2, 20.3, 20.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2002 року № 1306.

Так, ОСОБА_2, підїжджаючи до залізничного переїзду, не зважаючи на дорожні знаки, сигнали звукової та світлової сигналізації, не переконався в тому, що до переїзду не наближається поїзд і, не зважаючи на те, що увімкнено забороняючий сигнал світлофора та звуковий сигнал і до переїзду в межах видимості наближається поїзд, не вжив заходів, спрямованих на зупинку керованого ним транспортного засобу та виїхав на залізничний переїзд в той час, коли до переїзду зі швидкістю 82 км/год. наближався дизель-поїзд ДР -1А№ 288, сполученням Харків-Ворожба.

Внаслідок порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, при виїзді автомобіля СПВ Рута СПГ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на залізничний переїзд сталося зіткнення вказаного транспортного засобу та дизель-поїзда ДР-1А № 288.

Вироком Білопільського районного суду Сумської області від 30 травня 2014 року ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України і засуджений до покарання у виді 10 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Ухвалою судової колегії суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області від 25.09.2014 року вищезазначений вирок в частині міри покарання залишений в силі, а в частині вирішення цивільних позовів змінений, а саме колегія суддів, врахувавши конкретні обставини справи, а саме те, що винним у ДТП від 04.02.2014 року визнано водія маршрутного таксі ОСОБА_2, який створив небезпеку для руху автомобіля та дизель-поїзда, та який, згідно висновків експертиз мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, а також виходячи з вимог ч.2 ст.1188 ЦК України визначив в процентному співвідношенні розмір відшкодування потерпілим від - ФОП ОСОБА_1 та ДП «Південна залізниця», у розмірі 90% та 10% відповідно, встановивши дольовий порядок відшкодування моральної шкоди потерпілим в зазначеному співвідношенні, який був визначений місцевим судом.

Результаті зазначеної ДТП дизель-поїззд ДР-1А № 288 отримав пошкодження, а саме:

-пошкодження коліє очисника- відірваний від кузова і загнутий під днище кузова, має вмятини, тріщини вертикальних і горизонтальих ребер жорсткості( відновленню не підлягає);

-- пошкоджене лобове скла кабіни машиніста 2 шт. (розбите);

--пошкоджений кронштейн кріплення дзеркала заднього виду ліворуч- відірваний від кузова ( відновленню не підлягає);

--пошкоджені верхні поручні під лобовим склом кабіни машиніста 2 шт.(погнуті);

--пошкоджені ліхтарі праворуч з боку машиніста ( зламаний і загнутий під обшивку кузова, розбите скло), ліворуч з боку помічника машиніста зламана нижня частина, відірвана із частиною обшивки і загнута під обшивку кузова, розбите скло;

--пошкодження обшивки кузова- ліворуч з боку помічника машиніста під ліхтарем вмятина загальною площею 0,3 м.кв.. розріз металевої обшивки кузову довжиною 0,45 м., праворуч з боку машиніста під ліхтарем вмятитна загальною площею 0, 2 м.кв.;

- пошкоджена фарба зовнішньої поверхні кузова і лобової частини кабіни машиніста загальною площею 20 м.кв.;

--зірваний вал телескопічний привода швидкостеміра, зруйнований кутовий редуктор (відновленню не підлягає);

--пошкоджені струмоприймальні котушки АЛСН-2шт та кронштейни кріплення до кузова ( відновленню не підлягають);

--пошкоджені тифони -2 шт, зламані раструби і труби підводу стислого повітря ( відновленню не підлягають);

-пошкоджений зрівнювальний резервуар (відновленню не підлягає);

--відбиті кінцеві крани і рукава живільної та гальмівної магістралей ( відновленню не підлягає);

-пошкоджений трубопровід живільної та гальмівної магістралей та деталі його зєднання ( відновленню не підлягає);

-пошкоджені нижні сходинки вагону з боку машиніста ( відновленню не підлягає).

Для усунення зазначених пошкоджень ВП «Моторвагонне депо Полтава» ДП «Південна залізниця», на базі якого знаходиться дизель-поїзд ДР-1А № 288, провело ремонтно-відновлювальні роботи загальною вартістю 88 361, 42 грн.

Вартість збитків на ремонтно-відновлювальні роботи дизель-поїзда ДР-1А № 288 встановлена відповідно до стандартної методології та стандартного набору вихідних даних, Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення ( псування) матеріальних цінностей, затвердженого постановою КМУ від 07.12.2011 року № 1253, даних бухгалтерського обліку та стандартизованої оцінки збитків.

Загальний розмір вартості відновлення пошкоджених пристроїв СЦБ становить 39 738, 55 грн. Вартість пошкоджених пристроїв СЦБ встановлена відповідно до стандарної методології та стандартного набору вихідних даних, Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2011 року № 1253, даних бухгалтерського обліку, стандартизованої оцінки збитків.

Таким чином, відповідачем-2-Семенютою Н.В. державному підприємству «Південна залізниця» спричинено матеріальних збитків на загальну суму 128 099, 97 грн.

Факт спричинення матеріальних збитків підтверджується : актом від 05.02.2014 року огляду дизель-поїзда серії ДР-1№ 288 приписного парку РПЧ-2 Полтава, проведеного у мотордепо Люботин ( РПЧ-4); калькуляцією на відновлення моторного вагону дизель-поїзда ДР-1А № 288, затвердженою начальником моторвагонного депо Полтава 05.02.2014 року; документами первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують проведення ремонтних робіт дизель-поїзда ДР-1А № 288; поясненнями працівників моторвагонного депо Люботин та моторвагонного депо Полтава, які проводили огляд дизель-поїзда ДР-1А № 288 після ДТП та його ремонт; Актом комісійного огляду пошкодженого обладнання СЦБ від 04.02.2014 року; Наказом про вилучення обладнання СЦБ з обмінного фонду дистанції по КВП СЦБ станції Суми; Калькуляцією вартості відновлювальних робіт по випадку аварії на переїзді 23 км. перегону Віри-Амбари від 11.02.2014.

Між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений трудовий договір і саме під час виконання трудових обовязків ОСОБА_2 допустив порушення Правил дорожнього руху України, вчинивши ДТП в наслідок якого було пошкоджено дизель- поїзд ДР-1А № 288 та обладнання СЦБ, у звязку із чим відповідальність за збитки, спричинені позивачу, повинна нести ОСОБА_1, яка на час здійснення ОСОБА_2 ДТП- 04.02.2014 року мала статус ФОП з відповідною ліцензією на здійснення перевезень пасажиріві, відповідно, є фактичним володільцем джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з вимогами ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961 від 01.07.2004 року, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну майну потерпілого.

На підставі вимог ст. 29 ЗУ № 1961-1У від 01.07.2004 року, у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За приписом п.9.2 ст. 9 ЗУ 1961 -1У від 01.07.2004 року розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Цивільно-правова відповідальність осіб, які на законних підставах керують автомобілем НОМЕР_2, була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» відповідно до поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС /1491670.

Таким чином, на даний час ДП «Південна залізниця» не отримало відшкодування збитків, спричинених винними діями ОСОБА_2 ні від ПрАТ «СК «Провідна» в розмірі 50 тис. грн., ні від власника транспортного засобу- приватного підприємця ОСОБА_3 у розмірі 128 099,97 грн., що не покривається страховою виплатою ( 128 099,97 грн. - 50 000 грн.) = 78 099, 97 грн.

Розмір матеріальної шкоди, спричинений позивачу, визначений вищезазначеним висновком експертизи, оспорюється самим позивачем, так як у доповненні до позовної заяви від 15.08.2016 року позивач просить прийняти до уваги і зазначає, що при проведенні комплексної судової транспортно-товарознавчої та трасологічної експертизи, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, та яка тривала більше року, візуальне обстеження та ідентифікація дизель-поїзда ДР1А-288 у приміщенні виробничої дільниці з ремонту та обслуговування рухомого складу моторвагонного депо Полтава було проведено лише 12.11.2015 року. На момент огляду експертами досліджувальний дизель-поїзд ДР1А-288 перебував в працездатному стані та експлуатувався за прямим призначенням без обмежень. Станом на момент проведення візуального обстеження моторний вагон ДР1А-288-3, пошкоджений в результаті зіткнення 04.02.2014 року з автомобілем СПВ-20 Рута ( державний № ВМ 3198АА) перебував у відновлювальному стані. Отже експерт, який проводив експертизу на підставі порівняння фотознімків пошкодженого моторного вагону ДР1А-288-3 та фотознімків цього ж моторного вагону після відновлення - не прийняв до уваги акт первинного огляду дизель-поїзду ДР1А-288, проведеного на місці зіткнення в добу 04.02.2014 року о 20 год. 25 хв., від 04.02.2014 та акт огляду дизель- поїзду ДР1А-288, проведеного у моторвагонному депо Люботин від 05.02.2014 року. Дані акти були складені відразу після події та містять у собі повний перелік пошкоджень, які отримав дизель-поїзд ДР1А-288 в результаті зіткнення з автомобілем СПВ 20 Рута д.н. НОМЕР_1. Роботи, які були проведені в процесі відновлення дизель-поїзду ДР1А-288 занесені до Книги запису ремонту локомотивів, залізничних кранів форми ТУ-28. Отже, в процесі проведення експертизи, при визначенні переліку робіт та технологічних операцій та при визначенні трудомісткості ( Таблиця № 1 висновку експертів), експерт керувався виключно нормами збірника типових технічно обгрунтованих норм часу на слюсарні роботи при технічному обслуговуванні та поточному ремонті дизель-поїздів ДР1А та нормами витрат матеріалів та запасних частин для дизель-поїздів серії ДР1А 105.43700.20510 та не врахував у своєму висновку додаткові роботи, які не визначені вищезазначеними нормативними документами та розраховувалися Позивачем додатково по місцевим нормам. Позивач також не в повному обсязі згоден з розрахунком вартості матеріалів, необхідних для відновлення моторного вагону ДР1А-288-3 ( Таблиця № 2 висновку експертів). Експерт визначив витрату матеріалів виходячи із необхідності пофарбування лобової частини моторного вагону ДР1А-288-3 із врахуванням перепилу фарби на площі 10%. Але при виконанні відновлення моторного вагону ДР1А-288-3 було проведено повне зовнішнє перефарбування головного вагону в звязку з тим, що в умовах депо неможливо підібрати фарбу того ж самого відтінку та виконати перехід фарб. У висновку експертів не надано відповіді на питання стосовно вартості відновлювального ремонту пристроїв СЦБ та заподіяного матеріального збитку в результаті пошкодження вищезазначених пристроїв. Перелік майна, яке було пошкоджене та знищене в результаті ДТП на переїзді 23 км. перегону Віри-Амбари, встановлений актом комісійного огляду пошкодженого обладнання СЦБ від 04.02.2014, а саме : акумулятор АБН-80 7 шт., реле : РЄЛ-2-2400- 1 шт., А2-220- 3шт. , 2О-0,33/150 6 шт., 2С-340 1 шт., АНШМ2-310 3 шт., АНШ2-37-1шт., РТА 1шт., трансформатор СТ-5-3 шт., трансформатор ПОБС-2А-1шт., трансформатор СОБС-2А-6шт., резистор РМР-1, 1 2шт., резистор ВК-10 3 шт., запобіжник 05 А 3 шт., 20А-11 шт, 5А- 1 шт., 1А 1 шт., резистор: 14Ом- 3шт., 1,2Ом- 2 шт. Дане майно відображається в балансі Філії «Південна залізниця» та використовується у виробничій діяльності виробничого підрозділу «Сумська дистанція сигналізації та звязку» регіональної філії «Південна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»(далі-Сумська дистанція сигналізації та звязку). З метою усунення недоліків ДТП та відновлення роботи пристроїв СЦБ з безумовним дотриманням безпеки руху поїздів та автотранспорту по переїзду 23 км. перегону Віри-Амбари по Сумській дистанції сигналізації та звязку було видано наказ № 129 від 04.02.14р. «Про вилучення обладнання СЦБ з обмінного фонду дистанції по КВП СЦБ ст. Суми» відповідно до якого було замінено обладнання реле: РЄЛ-2-2400 - 1 шт, А2-220-3шт., 2О- 0,33/150 6 шт., 2С-340- 1 шт., АНШМ2-310 3 шт., АНШ2-37-1шт., РТА-1 шт., трансформатор СТ -5-3шт., трансформатор ПОБС-2А-1шт., трансформатор СОБС-2А-6шт., резистор РМР-1,1- 2шт., резистор ВК-10 3 шт., запобіжник 0,5А- 3 шт., 20А-11шт., 5А- 1шт., 1А-1шт., резистор: 14Ом- 3шт., 1,2Ом- 2шт. Також з аварійно-відновлювального запасу дистанції було замінено акумулятори АБН-80 в кількості 7 шт.

При складанні калькуляції на відновлювальні роботи відповідно до вимог Постанови КМУ від 22 січня 1996 року № 116 «Про затвердження Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення(псування), матерільних цінностей», зі змінами, внесеними Постановою КМУ від 7 грудня 2011 року №1253, наказу Державної адміністрації залізничного транспорту України від 26 квітня 2006 року № 347-ЦЗ вартість обладнання з обмінного фонду контрольно-вимірювальних пристроїв була визначена за даними бухгалтерського обліку на день скоєння ДТП. Згідно примітки до калькуляції вартості відновлювальних робіт зазначено, що вартість фактично змонтованих атеріалів пункт: «Матеріали» наведені з урахуванням 72% зносу від первісної вартості. Таким чином, вартість встановленого обладнання визначалась за формулою :

П х 0,72 = В, де П- первісна вартість обладнання; 0,72- відсоток зносу основного засобу переїзд 23 км.; В- остаточна вартість обладнання.

Вартість використаних на відновлення групи акумуляторних батарей типу АБН-80 в кількості 7 шт. визначена бухгалтерським обліком та складала станом на 04.02.2014 року 325,6 грн. за одиницю. Стосовно відсутності фото-фіксації пошкодженого обладнання, що знаходилось в батарейній та релейній шафах, Позивач пояснює наступне : внаслідок значного удару по шафім з обладнанням СЦБ, що підтверджується станом самих шаф, відповідно до фото (додається), виконання вищевказаної фото-фіксації було неможливо в звязку з тим, що зміст всього обладнання СЦБ було знищено та розсіяно впродовж 50 метрів. Відновлення пристроїв СЦБ здійснювалось відповідно до вимог Інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів, затверджених Міністерством транспорту та звязку України від 26.01.2007 року № 54, Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Мінтрансу України від 20.12.96 № 411, зареєстрованих в Мінюсті від 25.02.97 за № 50/1854, Інструкції з сигналізації залізниць України, затвердженої Мінтрансзвязку України від 23.06.2008 № 747, Інструкції з руху поїздів та маневрової роботи на залізницях України, затвердженої Міністерством транспорту та звязку України від 04.11.2003 № 854.

Посилаючись на вищезазначені доповнення до позовної заяви від 15.08.2016 року позивач просить суд задовольнити позовні вимоги ПАТ «Укрзалізниця» та стягнути з відповідачів солідарно суму спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 128 099, 97 грн. та стягнути солідарно судові витрати, в тому числі витрати на проведення експертизи. До уточненої позовної заяви позивач приєднав документи : 1) перелік робіт, необхідних для відновлення ДР1А- 288/3; 2) витяг з книги запису ремонту локомотивів, залізничних кранів форми ТУ-28; 3) копії фотофіксації пошкоджених батарейної та релейної шафи;4) копію платіжного доручення від 10.06.2015 року № 1965 від 10.06.2015 року про вартість експертизи № 7283/15-54/7284/15-52 без ПДВ - 7680(сім тисяч шістсот вісімдесят) грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали і просили відмовити в їх задоволенні.

Представник ПрАТ «СК»Провідна» в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив суду заяву, в якій просить справу слухати без участі представника страхової компанії і письмові заперечення, в яких просить постановити рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до страхової компанії.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, приходить до наступного.

Судом встановлено, що вироком Білопільського районного суду Сумської області від 30 травня 2014 року ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України і засуджений до покарання у виді 10 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. Вирішено питання щодо цивільних позовів.

Ухвалою судової колегії суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області від 25.09.2014 року вищезазначений вирок в частині міри покарання залишений в силі, а в частині вирішення цивільних позовів змінений, а саме колегія суддів, врахувавши конкретні обставини справи, а саме те, що винним у ДТП від 04.02.2014 року визнано водія маршрутного таксі ОСОБА_2, який створив небезпеку для руху автомобіля та дизель-поїзда, та який, згідно висновків експертиз мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, а також виходячи з вимог ч.2 ст.1188 ЦК України визначив в процентному співвідношенні розмір відшкодування потерпілим від - ФОП ОСОБА_1 та ДП «Південна залізниця», у розмірі 90% та 10% відповідно, встановивши дольовий порядок відшкодування моральної шкоди потерпілим в зазначеному співвідношенні, який був визначений місцевим судом.

Вказаним вироком встановлено, що 04 лютого 2014 року, о 14 год. 52 хв. ОСОБА_2, керуючи технічно справним автомобілем марки СПВ 20 «Рута» СПГ, реєстр. Номер НОМЕР_1, який належить ПП ОСОБА_1, з якою він перебував у трудових відносинах, слідуючи маршрутом «Суми-Ганнівка-Вирівська-Суми», при забороняючому показанні переїзної світлофорної сигналізації, коли світлова та звукова сигналізація працювали справно, при проїзді залізничного переїзду 22км+ 463 м(23 км) перегону «Амбари-Віри» Сумської дирекції залізничних перевезеньДП «Південна залізниця», розташованого у с.Вири, Білопільського району, порушив вимоги пунктів 8.7.6 (а), 20.2, 20.3 та 20.5 (в,г) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Так, ОСОБА_2, підїжджаючи до залізничного переїзду, не зважаючи на дорожні знаки, сигнали звукової та світлової сигналізації, не переконався в тому, що до переїзду не наближається потяг і, незважаючи на те, що увімкнено заборонний сигнал світлофора та звуковий сигнал і до переїзду в межах видимості наближається потяг, не вжив заходів спрямованих на зупинку керованого ним транспортного засобу та виїхав на залізничний переїзд у той час, коли до переїзду зі швидкістю 82 км/год. наближався дизель-потяг «ДР1А» № 288 сполученням «Харків-Ворожба».

Внаслідок порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України при виїзді автомобіля марки СПВ 20 «Рута» СПГ, реєстр. Номер НОМЕР_1 на залізничний переїзд, сталося зіткнення вказаного транспортного засобу та дизель-потягу «ДріА» № 288, який належить ДП «Південна залізниця».

Як вбачається з протоколу огляду поїзду від 06 лютого 2014 року, який міститься в матеріалах кримінального провадження № 1-кп/573/43/14 відносно ОСОБА_2 ( том № 1, а.с. 140-160), головний вагон № 288-3 дизель-потягу «ДР-1А» № 288 має наступні пошкодження:

- колієочисник відірвано від кузова вагону і загнуто під днище кузова, має вмятини та тріщини вертикальних і горизонтальих ребер жорсткості;

-ліве лобове скло по ходу поїзда відсутнє, праве лобове скло по ходу поїзда розбите;

-зігнутий кронштейн кріплення лівого дзеркала заднього виду і відірваний від кузова;

-зліва і справа під лобовим склом погнуті верхні поручні;

-правий ліхтар розбитий, частково загнутий під обшивку кузова, розбите скло;

-лівий ліхтар: розбите скло та нижня частина корпусу відірвана від обшивки кузова і частково загнута під обшивку;

-ліворуч з боку помічника машиніста під ліхтарем вмятина загальною площею біля 0,3 кв.м., розріз металевої обшивки кузову довжиною 45 см;

- праворуч з боку машиніста під ліхтарем вмятина загальною площею біля 0, 2 м.кв.;

-по зовнішній поверхні кузова в лобовій та бокових частинах багаточисельні сколи та подряпини лакофарбового покриття загальною площею близько 20 кв.м;

-зірваний вал телескопічний приводу швидкостеміра;

- зруйнований кутовий редуктор ;

--пошкоджені струмоприймальні котушки АЛСН-2шт., погнуті та зірвані кронштейни їх кріплення ;

--пошкоджені 2 тифони, зламані раструби і труби стислого повітря ;

-пошкоджений зрівнювальний резервуар ;

--відбиті кінцеві крани і рукави живильної та гальмівної магістралей ;

-пошкоджений трубопровід живільної та гальмівної магістралей та деталі їх зєднання;

-праворуч по ходу поїзда зігнуті нижні сходинки вагона дверей кабіни машиніста;

-пошкодженне автозчепне обладнання, має сліди удару, відбитий ричаг розчепу і його кріплення, погнутий болт маятникового підвішування;

-зламані труби та кронштейни трубопроводу подачі піску.

Згідно з інвентарною карткою обліку основних засобів № 058003 Відокремленого підрозділу «Тоторвагонного депо Полтава» ДП «Південна залізниця» дизель-поїзд «ДР-1» № 288 перебуває на балансі вказаного Відокремленого підрозділу ( а.с.14).

Відповідно до калькуляції на відновлення моторного вагону дизель-поїзда «ДР1А 288/3» Відокремленого підрозділу «Моторвагонне депо Полтава» ДП «Південна залізниця» від 05 лютого 2014 року вартість відновлення пошкодженого моторного вагону вказаного дизель- поїзда становить 88361 грн. 42 коп ( а.с.13).

Згідно з актом комісійного огляду пошкодженого обладнання СЦБ внаслідок ДТП на переїзді 23км. перегону «Віри-Амбари» Відокремленого підрозділу «Сумська дистанція сигналізації та звязку «ДП «Південна залізниця» від 04 лютого 2014 року обладнання СЦБ, а саме: шафа батарейна БШ, шафа релейна РШ, колійний ящик, мають незначні механічні пошкодження та підлягають відновленню, акумулятор АБН-80- 7 шт., реле: РЄЛ-2-2400 1 шт., А2-220-3 шт., 2О-0,33/150-6шт, 2С-340-1шт., АНШМ2-310-3шт., АНШ2-37-1шт., РТА-1шт., трансформатор СТ-5- 3 шт., трансформатор ПОБС-2А-1 шт., трансформатор СОБС 2А- 6 шт., резистор РМР-1,1- 2 шт.,резистор ВК-10- 3 шт.,запобіжники : 0,5 А- 3 штуки, 20А-11 шт., 5А-1 шт., 1А- 1 шт., резистор: 14 Ом- 3 шт., 1,2 Ом- 2 шт. пошкоджені до ступеня неможливості подальшого використання ( а.с.16). Вказане пошкоджене майно знаходиться на балансі ДП «Південна залізниця» та в оперативному управлінні Відокремленого підрозділу «Сумська дистанція сигналізації та зв»язку» ( а.с.15).

Як вбачається з калькуляції вартості відновлювальних робіт по випадку аварії на переїзді 23 км. перегону «Віри-Амбари» Відокремленого підрозділу «Сумська дистанція сигналізації та зв»язку» ДП «Південна залізниця» від 11 лютого 2014 року вартість відновлювальних робіт обладнання СЦБ складає 39738 грн. 55 коп. ( а.с.18).

21 липня 2014 року ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність, про що було внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Частиною 1 ст. 64 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Проте, згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобовязана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. При цьому, у деліктних (не договірних) правовідносинах тягар доказування покладено не на позивача, а на відповідача.

У постанові від 03 грудня 2014 року № 6-183цс14 Верховний Суд України дійшов правового висновку, що в цивільному процесі законом не покладається на позивача обовязок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Це означає, що преюдиційними, тобто обов'язковими для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, є обставини, встановлені вироком у кримінальній справі, що набрав законної сили, лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Усі інші обставини, в тому числі розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню, повинні бути доведені сторонами, та іншими особами, що беруть участь у справі в загальному порядку.

Таким чином, відповідач для звільнення його від відповідальності за шкоду, спричинену ним як власником джерела підвищеної небезпеки, має довести, що шкода заподіянавнаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а також наявність вини володільця іншого джерела підвищеної небезпеки, який був учасником дорожньо-транспортної події, а позивач, до якого не предявлено зустрічних позовних вимог, має довести лише факт заподіяння йому шкоди та її розмір.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з розясненнями, наданими в п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обовязку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п»ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобовязана відшкодувати шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Як розяснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 11 постанови Пленуму № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути предявлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.Що у даній справі: заподіювач шкоди- водій маршрутки ОСОБА_2 знаходився у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 на час скоєння ДТП, що підтверджується вироком Білопільського районного суду Сумської області від 30 травня 2014 року.

Відповідно до правового висновку, якого дійшов Верховний Суд України 20 січня 2016 року при розгляді цивільної справи № 6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з розясненнями, наданими в п. 9 зазначеної вище постанови, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не відповідає за шкоду, завдану цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб (наприклад, у разі незаконного заволодіння транспортним засобом), внаслідок непереборної сили (наприклад, у разі стихійного лиха), а не з його вини.

Згідно з абз. 1, 2 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав ( договору оренди, довіреності тощо).

Оскільки ОСОБА_2 скоїв ДТП під час знаходження в трудових відносинах з ПП ОСОБА_1, якій на праві приватної власності належить маршрутний автобус СПВ 20 «Рута» СПГ, реєстр. номер НОМЕР_1, то з огляду на викладені положення остання повинна нести відповідальність за шкоду, завдану ОСОБА_2 ДП «Південна залізниця», а, враховуючи, що 21 липня 2014 року ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність, вона повинна відповідати як фізична особа.

Щодо вимог позивача про стягнення завданої майнової шкоди в солідарному порядку з ОСОБА_1 як власника джерела підвищеної небезпеки та з ПрАТ «СК «Провідна» як страховика, то суд приходить до наступних висновків.

Вироком Білопільського районного суду Сумської області від 30 травня 2014 року встановлено, що цивільно-правова відповідальність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як власника, а ОСОБА_2 як водія автобуса СПВ 20 «Рута» СПГ, реєстр. номер НОМЕР_1, яким здійснювалося перевезення пасажирів, відповідно до Полісу № АС/1491670 від 07 червня 2013 року була застрахована ОСОБА_1 у ПрАТ «СК « Провідна».

Як вбачається з копії поліса № АС/1491670 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності влаників наземних транспортних засобів від 07 червня 2013 року, який міститься в матеріалах кримінального провадження № 1-кп/573/43/14 відносно ОСОБА_2 ( том № 6, а.с. 126), страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн., розмір франшизи- 500 грн.

У відповідності зі ст.. 6, п.9.1, 9.2, 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров»ю та/або майну потерпілого.

Страхова сума- це грошова сума, у мехах якої страховк зобов»язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Страхові виплати за договорами обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно з п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

У відповідності з п.21.1 ст. 21, п.п.1-4 ст. 28 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов»язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Згідно зі ст.ст. 29,31 вказаного Закону у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Розмір шкоди, пов»язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Враховуючи викладене, ПрАТ «СК «Провідна» повинно сплатити ДП «Південна залізниця» страхову виплату за завдану майнову шкоду у розмірі зменшеному на суму франшизи, тобто 49500 грн. ( 50 000 грн.- 500 грн.).

Згідно із положеннями ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Під час розгляду справи судом по справі була призначена комплексана судова транспортно-товарознавча та трасологічна експертиза, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Згідно висновку комплексаної судової транспортно-товарознавчої та трасологічної експертизи № 7283/15-54/7284/15-52 від 12.07.2016 року вартість відновлювального ремонту головного моторвагону ДР1А-288-3 дизель-поїзда ДР1А-288, пошкодженого в ДТП, яка мала місце 04.02.2014 року, з врахуванням обставин, що викладені в дослідницькій частині висновку станом на дату події складає 64 948, 46 грн. Вартість матеріального збитку заподіяна ДП «Південна залізниця» в особі ВП «Моторвагонне депо Полтава» в результаті пошкодження головного моторвагону ДР1А-288-3 дизель-поїзда ДР1А-288, з врахуванням обставин, що викладені в дослідницькій частині висновку станом на дату події складає 61 507, 26 грн.

Ухвалою судової колегії суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області від 25.09.2014 року встановлено, що ОСОБА_1 та ДП «Південна залізниця», як володільці джерел підвищеної небезпеки, винні у настанні ДТП у співвідношенні 90% та 10% відповідно.

Отже, ДП «Південна залізниця» підлягає відшкодуванню лище 90% завданої майнової шкоди, тобто 55356 грн. 53 коп. ( 61 507 грн. 26 коп. х 90%), з яких 49500 грн. необхідно стягнути з ПрАТ «СК»Провідна» як страхове відшкодування за завдану майнову шкоду ( страхова виплата мінус франшиза), а решту суми 5856 грн. 53 коп.( 55 356 грн.53 коп. 49500 грн.) необхідно стягнути з ОСОБА_1, як різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача були задоволені на 90%, із ОСОБА_1 і ПрАТ «СК «Провідна» на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з кожного слід стягнути відповідно 412 грн. 21 коп.( з яких 58 грн. 93 коп.- судового збору та 353 грн. 28 коп-витрат на проведення експертизи) та 3458 грн. 95 коп.( з яких 494 грн. 47 коп. - судового збору та 2964 грн. 48 коп.- витрат на проведення експертизи) судових витрат.

Враховуючи, що ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 15 серпня 2016 року залучено до участі у справі правонаступника ДП " Південна залізниця" - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця", - вважаються сторонами у вищезазначеному цивільному процесі: позивач: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця", та відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» та ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4,6, 10,11,57,58. 60,61, 64,88,89,209,212-215 ЦПК України, 1166,1187,1192 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» 5856 грн. 53 коп. майнової шкоди та 412 грн. 21 коп судових витрат ( з яких: 58 грн. 93 коп. судового збору та 353 грн 28 коп.- витрат на проведення експертизи).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" 49 500 грн. майнової шкоди та 3458 грн. 95 коп. судових витрат ( з яких: 494 грн. 47 коп. судового збору та 2964 грн. 48 коп. витрат на проведення експертизи).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Справа № 573/2670/14-ц

Номер провадження 2/573/2/16

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина)

29 вересня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Свердличенко А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_1, - про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» 5856 грн. 53 коп. майнової шкоди та 412 грн. 21 коп судових витрат ( з яких: 58 грн. 93 коп. судового збору та 353 грн 28 коп.- витрат на проведення експертизи).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" 49 500 грн. майнової шкоди та 3458 грн. 95 коп. судових витрат ( з яких: 494 грн. 47 коп. судового збору та 2964 грн. 48 коп. витрат на проведення експертизи).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Повний текст рішення буде виготовлено 03 жовтня 2016 року.

Суддя: