Ухвала

іменем україни

9 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЛеванчукаА.О., Дьоміної О.О., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії старший державного виконавця відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції в Київській області Борискевича Артема Ігоровича, зацікавлена особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Ренус Ревайвел», про визнання дій (бездіяльності) неправомірними в частині невиконання ухвали суду та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Ренус Ревайвел» на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 6 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою, посилаючись на те, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2008 року він був поновлений на роботі на посаді менеджера з транспорту у товаристві з обмеженою відповідальністю «Ренус Ревайвел» (далі - ТОВ «Ренус Ревайвел») з 19 серпня 2005 року.

19 лютого 2009 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції в Київській області (далі - ВДВС Обухівського РУЮ в Київській області) БорискевичемА.І. на підставі поданої заяви стягувача було відкрито виконавче провадження.

30 вересня 2009 року державний виконавець закрив виконавче провадження у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду, незважаючи на те, що повного виконання рішення не відбулося.

У зв'язку з неправомірними діями державного виконавця згідно з ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2011 року старшого державного виконавця ВДВС Обухівського РУЮ в Київський області зобов'язано поновити виконавче провадження та виконати рішення суду від 22 вересня 2008 року у повному обсязі згідно з виконавчим документом.

ОСОБА_4 вважав, що ухвала суду від 12 грудня 2011 року державним виконавцем не виконана, виконавче провадження не поновлено, що порушує його права, оскільки запис про його поновлення на посаді з 19 серпня 2005 року, як вказано у рішенні суду, у трудову книжку не внесено.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд визнати неправомірними дії (бездіяльність) в частині невиконання ухвали Солом'янського районного суду м. Києва та зобов'язання старшого державного виконавця ВДВС Обухівського РУЮ в Київській області Борискевича А.І. виконати ухвалу Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 12 грудня 2011 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 6 червня 2016 року, скаргу ОСОБА_4 задоволено. Визнано бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Обухівського РУЮ в Київський області неправомірною. Зобов'язано державного виконавця виконати ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2011 року.

У касаційній скарзі ТОВ «Ренус Ревайвел» просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною 1 ст. 6, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, постановляючи оскаржувані ухвали, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про підставність і доведеність заявлених ОСОБА_4 вимог у скарзі, оскільки встановлені судами обставини свідчать про те, що старший державний виконавець ВДВС Обухівського РУЮ в Київський області Борискевич А.І. допустив бездіяльність при виконанні ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2011 року, чим порушив права заявника. Таким чином встановлено, що державний виконавець діяв не у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ренус Ревайвел» відхилити, ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 6 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
О.О. Дьоміна О.М. Ситнік

Колегія суддів: