Справа № 157/1081/16-ц
Провадження №2-о/157/52/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., вивчивши заяву ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, заінтересована особа, - ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

04 листопада 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_1, подана представником ОСОБА_2, в якій зазначається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 познайомилися в Іспанії, де тимчасово перебували на заробітках. Через деякий час після знайомства вони почали проживати у цивільному шлюбі, внаслідок якого в Іспанії народилося двоє синів, Роман, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. 17 травня 2008 року, коли ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повернулися в Україну, Порогівською сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області був зареєстрований їх шлюб. Однак подружнє життя не склалося і рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28 листопада 2012 року шлюб з ініціативи ОСОБА_3 було розірвано. Незважаючи на те, що в рішенні суду не вказано з ким мають проживати діти, обидва сини колишнього подружжя проживають з ОСОБА_1, що стверджується рішенням Богородчанського районного суду від 11 лютого 2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей та рішенням цього ж суду від 22 червня 2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В даний час ОСОБА_1 з синами тимчасово проживає у м. Мота дель Куерво, провінції Куенка, Республіки Іспанія. Старший син ОСОБА_5 готується вступати у наступному році у вищий учбовий заклад. За законами Іспанії діти в інститут поступають при досягненні ними 12-річного віку, і якщо вони проживають з матірю, то мають право на безкоштовне забезпечення необхідними посібниками, допоміжною літературою тощо, як у школах, коледжах, так і у вищих учбових закладах, але для підтвердження факту проживання дітей з матірю необхідно подати у відповідні установи Іспанії судове рішення. Придбання посібників для навчання дітей у цій країні потребує значних затрат. Водночас ОСОБА_3 сплачує на обох синів тільки 900 гривень аліментів щомісячно, чого явно не достатньо на утримання дітей. ОСОБА_1 не має постійного місця роботи в Іспанії, у звязку з чим відсутні і стабільні доходи сімї, а тому утримувати їй двох дітей не просто. З урахуванням наведеного, заявниця просить постановити судове рішення, яким встановити факт проживання з нею її синів, Романа-Хуліо ОСОБА_3, друге прізвище ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, друге прізвище ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в порядку глави 6 розділу ІV ЦПК України (ст.ст. 256-259 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Підсудність справ за заявою громадянина України, що проживає за її межами, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду України.

Частиною 3 ст. 235 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом ІV ЦПК України

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Враховуючи, що заявниця ОСОБА_1, як вбачається із змісту її заяви, проживає за межами України, подану в її інтересах представником ОСОБА_2 заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, належить повернути останньому для звернення з клопотанням до Верховного Суду України для визначення підсудності цієї справи. До клопотання необхідно долучити заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, стосовно якої таке клопотання заявлено.

При цьому необхідно також врахувати, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, повинна відповідати як загальним вимогам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 119 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 258 цього Кодексу. Важливе значення має вимога про обовязкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Якщо у заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує цей факт, якими доказами він підтверджується, або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя, відповідно до ст. 121 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху і надає заявникові строк для усунення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 257, ст. ст. 209, 210 ЦПК України

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, заінтересована особа, - ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення, повернути ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_6