Дата документу 02.11.2016
Справа № 320/5086/16-ц
02 листопада 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Купавської Н.М.
при секретарі Чудаковій А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму позики в розмірі 6245 грн.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідач був винен йому за оренду квартири 250 доларів США, і тому, 19 лютого 2016 року він написав розписку про те, що протягом місяця поверне йому борг у розмірі 250 доларів США. Однак, свої зобовязання відповідач за договором позики не виконав та всілякими способами ухиляється від повернення грошей. До теперішнього часу відповідач суму позики не повернув. Розмір боргу на день подачі позову до суду в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складав 6245 грн., але позивач просить стягнути борг 250 доларів США за курсом НБУ на день винесення рішення у справі. Він не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, судова повістка, що була направлена за двома адресами, повернулась з відміткою пошти за закінчення терміну зберігання та відсутністю адресата вдома.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу ОСОБА_2 за місцем його реєстрації станом на 04.04.2016. Відділом реєстрації Мелітопольського міськвиконкому надана адреса реєстрації відповідача на теперішній час. За цими двома адресами були надіслані судові повістки. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання боржника немає.
Відповідно до п.3 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки від нього не надходило.
За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку.
Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобовязанням.
Як вбачається з тексту розписки від 19 лютого 2016 року ОСОБА_2 зобовязався повернути борг в сумі 250 доларів США ОСОБА_1 протягом одного місяця /а.с.20/.
Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
У даному випадку суд приймає письмову розписку ОСОБА_2 як підтвердження укладення між сторонами договору позики на вказаних в ній умовах.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
По теперішній час відповідач гроші не повернув.
Таким чином, відповідач прострочив виконання взятих на себе грошових зобовязань.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.
Згідно ч.1, ч.2 ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Офіційний курс гривні до долару США за даними НБУ станом на 02 листопада 2016 року складає 25,584 грн. за 1 долар США.
Відповідно заборгованість відповідача перед позивачем з повернення позики складає 250 доларів США, що еквівалентно 6396 грн. 00 коп.
Таким чином, з відповідача підлягають стягненню 6396 грн. 00 коп.
Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути суму боргу у розмірі 6396 грн.
Відповідно до ст.88 ЦПК України оскільки позов задоволено повністю, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.610-612, 625, 1049, 1053 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий (НОМЕР_1, виданий 21.04.2004 Якимівським РВ УМВС України в Запорізькій області), на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, суму боргу у розмірі 6 396 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., а всього 6 947 грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Мелітопольського міськрайонного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайнним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: