Справа № 307/1126/16-ц
Провадження № 2/307/795/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю: представника органу опіки та піклування Сойма С.В.

відповідачки ОСОБА_2

прокурора Дьолог Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом органу опіки та піклування в особі Тячівської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування в особі Тячівської РДА звернувся у суд з вищевказаним позовом.

Посилається на те, що на обліку служби у справах дітей Тячівської РДА перебуває малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько якого помер, а мати ОСОБА_2 була засуджена до позбавлення волі за вчинення у 2008 році кримінального правопорушення.

Відповідно до розпорядження голови РДА № 804 від 12.12.2008 р. дитину було влаштовано на утримання та виховання в прийомну сім'ю.

На момент звернення до суду відповідачка звільнена з місця позбавлення волі та не стала на профілактичний облік.

ОСОБА_2 не зверталася із заявою до служби у справах дітей про передачу їй сина для подальшого виховання та не цікавилася долею дитини.

Відповідачка проживає разом з братом, сестрою та племінником у будинку в с. Крива, в якому не має належних умов для проживання дитини.

На підставі клопотання служби у справах дітей РДА та матеріалів поданих комісією з питань захисту прав дитини при Тячівській РДА щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 органом опіки та піклування було прийнято висновок про позбавлення її батьківських прав.

Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Пояснила, що після звільнення з місць позбавлення волі вона поселилася у свого брата і не має можливості взяти дитину до себе. Їй відомо, що дитина проживає у прийомній сім'ї.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який помер згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.11.2005 р.

Вироком Тячівського районного суду від 16.01.2009 р. ОСОБА_2 була засуджена до десяти років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Розпорядженням голови Тячівської РДА "Про створення прийомної сім'ї та влаштування дитини на виховання та спільне проживання" № 804 від 12.12.2008 р. ОСОБА_3 було влаштовано в прийомну сім'ю ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до повідомлення начальника ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області Палінкаш В.В. від 29.03.2016 р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає в АДРЕСА_1.

Частина перша ст. 164 СК України передбачає обставини за наявності яких, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Виходячи із приписів ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Як зазначено в абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Під час розгляду справи було встановлено, що відповідачка самоусунулася від виховання свого сина та не приймає ніякої участі у його вихованні, формуванні його свідомості, особистості, сприйнятті загальнолюдських цінностей та після звільнення з місця позбавлення волі навіть до нього не навідується.

Орган опіки та піклування Тячівської РДА дав висновок про те, що ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав щодо сина ОСОБА_3.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Орган опіки та піклування належними та допустимими доказами довів, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дитини.

Наведене дозволяє зробити суду висновок про те, що для захисту прав та інтересів неповнолітнього ОСОБА_3 позов слід задовольнити та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно нього.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 551.2 грв.

Тому, керуючись ст.ст. 10, 57-60, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 150, 164 СК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканку АДРЕСА_1, батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України п'ятсот п'ятдесят одну гривню 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Гримут В.І.