У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 16 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просила встановити факт її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 із березня 2003 року до 27 грудня 2003 року та поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Виділити їй з дитиною, відступивши від принципу рівності часток подружжя, та визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, автомобіль Кіа Sportage, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.

Виділити ОСОБА_5 та визнати за ним право власності на:

- 1/3 частини квартири АДРЕСА_1;

- мотоцикл Suzuki Skywave 400, 2004 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2;

- автомобіль Opel Omega, 2000 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5;

- автомобіль Opel Omega, 1995 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5;

- моторолер Nitro 250, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3.

Стягнути з ОСОБА_5 на її користь Ѕ частини компенсації вартості реалізованих транспортних засобів у розмірі 479 343 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на її користь Ѕ частини різниці у вартості поділених в натурі транспортних засобів у розмірі 1 305 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з березня 2003 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем. 27 грудня 2003 року між ними був зареєстрований шлюб, який розірваний рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2014 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею.

Зазначала, що за час спільного проживання та перебування у шлюбі за спільні кошти подружжя ними придбана квартира АДРЕСА_1, автомобілі Land Rover, Mercedes-Benz Actros із причепом, Кіа Sportage, Chery Amulet, Wolkswagen LT, Opel Omega, 2001 року випуску, Opel Omega, 1996 року випуску, Ford Orion, мотоцикли Suzuki Skywave, Suzuki Sky wave та моторолер Nitro. Право власності на вказане майно було зареєстроване за ОСОБА_5

Після фактичного припинення шлюбних відносин у квітні 2013 року відповідач без її згоди відчужив частину транспортних засобів (Land Rover Freelander, Schuette Tungeln, VOLKSWAGEN LT 3-5 та Mercedes-Benz) не в інтересах сім'ї на загальну суму 958 686 грн. Інша їх частина (мотоцикл Suzuki Sky wave 400, автомобілі Кіа Sportage, Opel Omega, 2000 року випуску, Opel Omega, 1995 року випуску) були зняті з обліку, однак не реалізовані.

Посилаючись на те, що перелічене вище майно є спільною сумісною власністю подружжя, проте добровільно дійти згоди про його поділ вони не можуть, просила позов задовольнити.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 16 березня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Поділено майно, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на:

- Ѕ частини автомобіля FORD ORION, 1991 року випуску, кузов НОМЕР_6, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4;

- Ѕ частини моторолера Nitro 250, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_7, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 компенсацію вартості реалізованих транспортних засобів у розмірі 509 343 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

З касаційної скарги вбачається, що судові рішення оскаржуються в частині задоволених позовних вимог, в іншій частині не оскаржуються, тому в силу ст. 335 ЦПК України в касаційному порядку не переглядаються.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення в оскарженій частині ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, оцінивши докази, подані сторонами (ст. 212 ЦПК України) та встановивши обсяг спільно нажитого майна на час припинення спільного ведення господарства, дійшов висновку про те, що фактично поділу підлягають автомобіль FORD ORION та моторолер Nitro 250, які на час вирішення спору були зареєстровані за ОСОБА_5 та були в наявності. За інші транспортні засоби - автомобілі Land Rover Freelander, Schuette Tungeln, Mercedes-Benz, VOLKSWAGEN LT 35, мотоцикл Suzuki Sky wave 650, які є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, проте були реалізовані ОСОБА_5 після припинення шлюбних відносин і без згоди ОСОБА_4, суд правильно стягнув з відповідача на користь позивача Ѕ частини їх вартості.

Виходячи із принципу диспозитивності, закріпленого у ст. 11 ЦПК України, та заявлених позивачкою позовних вимог, судові рішення є правильними та законними.

Висновки судів узгоджуються з роз'ясненнями, викладеними у п. п. 23-25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійснимта поділ спільного майна подружжя».

Доводи касаційної скарги про те, що відповідач був позбавлений належної правової допомоги, можливості подання необхідних доказів, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи свідчать про те, що справа розглянута судом за участю самого ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_7

Інші доводи, наведені в касаційній скарзі, також висновків судів не спростовують і зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові рішення в оскарженій частині без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 16 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик