ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3482/15-ц
Провадження № 2/210/280/16
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
"21" жовтня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Скотар Р.Є. ,

при секретарі судового засідання Лейбенко В.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 06.08.2015 року до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що він проживав однією сім`єю без шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2 . У них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 , який з 2011 року мешкає разом із ним та знаходиться на його утриманні. За рішенням суду ОСОБА_2 має сплачувати аліменти на утримання сина, однак станом на 01.03.2015 року заробгованість по аліментам складає 17785,24 грн. Отже, відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про фізичний, духовний та культурний розвиток дитини - ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, тому просив позбавити її відносно сина батьківських прав.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовну заяву, пояснив, що син мешкає разом із ним та знаходиться на його утриманні, відповідачка не піклується про сина, аліменти на утримання сина не сплачує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість по аліментах та відкрито кримінальне провадження. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти позову, пояснила, що спілкуванню з сином перешкоджає позивач, який настроює сина проти неї, однак вона дуже любить сина та піклується про нього, приходить до нього в школу, купує йому речі. У теперішній час вона працевлаштувалася, буде сплачувати регулярно аліменти. Просила у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ( договір про надання правової допомоги від 24.06.2015 року) в судовому засіданні присутнім не був, у попередніх судових засіданнях заперечував проти позову, пояснив, що відповідач не ухиляється від виховання дитини, її спілкуванню з сином перешкоджає позивач, тому позов необгрутований, просив у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи Служби у справах дітей виконкому Дзержинської районної ради м.Кривого Рогу Кость Р.З. в судовому засіданні присутнім не був, підтримав висновок виконкому Дзержинської районної у місті ради №10/29-2581 від 20.10.2015 року. Представник третьої особи ОСОБА_5 , яка була присутня у попередніх судових засіданнях, зазначила, що Службою у справах дітей виконкому Дзержинської районної ради м.Кривого Рогу проведено обстеження умов проживання дитини, відповідно до висновків якого позбавлення батьківських прав матері є недоцільним.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності представлені докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

В силу ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без шлюбу до 2011 року, що не заперечується сторонами, та є батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.7/.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 08.11.2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 2007 року народження стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) з 25.04.2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.10,11). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.11.2014 року вищезгадане рішення залишено без змін ( а.с.12).

Станом на 01.03.2015 року заборгованість по сплаті аліментів склала 17785,24 грн. , що підтверджується довідкою Довгинцівського ВДВС КМУЮ №174 від 20.03.2015 року (а.с.13), у зв`язку з чим відомості щодо ухилення ОСОБА_2 від сплати аліментів внесено до ЄРДР за №0000060 від 10.06.2015 за ч.1 ст.164 КК України ( а.с.15,15 зворот).

Згідно акту б/н від 25.06.2015 року, складеного мешканцями будників 15,16,17,21,22 Військова частина-33 в м.Кривому Розі, ОСОБА_4 2007 року народження мешкає з 2011 року по теперішній час з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 як мати дитини їм не відома, участі у вихованні сина не приймає (а.с.8).

З довідки Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №103 КМР Дніпропетровської області №389 від 01.07.2015 року ОСОБА_2 протягом 2014-2015н.р. жодного разу не відвідувала батьківські збори, спілкувалася з класним керівником ОСОБА_7 за телефоном щодо навчання та виховання сина декілька разів, була у школі 2-3 рази. За інформащєю класного керівника усі фінансові витрати щодо утримання дитини несе батько- ОСОБА_1 (а.с.9).

Разом із тим, Службою у справах дітей виконкому Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу розглянуто матеріали щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та встановлено, що ОСОБА_4 2007 року народження має добрий загальний розвиток. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає окремо від сина на АДРЕСА_2 . Квартира відповідає санітарним нормам, умови проживання визнані задовільними. В кімнатах є все необхідне для мешканців квартири. Зі слів сусідів характеризується позитивно. 27.09.2015 гр. ОСОБА_2 звернулась до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати підтримує зв`язок з сином, цікавиться його життям, з наданої характеристики КЗШ № 103, мати приділяє належну увагу його вихованню, відвідує навчальний заклад, цікавиться шкільним життям дитини, бере участь в його утриманні. Батько перешкоджає матері спілкуватися з дитиною. За інформацією Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України від 06.10.2015 № 6871 у відношенні ОСОБА_2 проводилася перевірка, в ході якої при відвідуванні та бесіді з сусідами компрометуючих матеріалів не виявлено.У зв`язку з чим, виконком Дзержинської районної у місті ради дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_8 відносно сина ОСОБА_9 є недоцільним (а.с.81,82).

Крім того, з протоколу допиту від 10.10.2015 року свідка ОСОБА_7 , вчителя малолітнього ОСОБА_10 , вбачається, що питаннями виховання, навчання та фінансового забезпечення дитини займається батько, який користується у сина авторитетом, однак ОСОБА_11 також сильно любить матір, завжди радіє, коли з нею бачиться, але через те, що батьки не можуть визначити з ким дитина буде жити, він сильно страждає (а.с.36 зворот).

Також, малолітній ОСОБА_11 , допитаний 08.10.2015 року у присутності класного керівника ОСОБА_12 , пояснив, що батько забороняє йому спілкуватися з матір`ю, тому що вони у сварці, він хотів би жити з батьком, але хотів би бачитися з мамою та гуляти з нею ( а.с.62,63).

Частиною 1 ст.141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України Про охорону дитинства батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частиною 2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Віповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона , він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Аналіз чинного законодавства, дозволяє зробити висновок, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою та застосовується як спосіб захисту прав та інтересів дитини, який водночас є санкцією за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.

Як встановлено в суді, матеріальне забезпечення малолітнього ОСОБА_10 лежить на батькові дитини. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини, складеного І-ІІІ ступенів №103 КМР Дніпропетровської області, дитина має окрему мебльовану кімнату, одяг, взуття, постільну білизну, комп`ютер, книги, іграшки, стан житла задовільний, умови проживання задовільні. Дитина в сім`ї батька забезпечена, має все необхідне для розвитку, навчання, виховання. Розмір заробітної плати, зі слів батька, складає 15000,00 грн. (а.с.37).

Як вбачається з довідки державного виконавця Дзержинського ВДВС м.Кривого Рогу заборгованість по аліментах за період з квітня 2013 року по 19 жовтня 2016 року складає 41229,96 грн. (а.с.146).

Відповідач ОСОБА_2 з 05.03.2013 року по 24.09.2013 року працювала барменом в ФОП ОСОБА_13 , звільнилася за власним бажання, що підтверджується довідкою ( а.с.91), записом в трудовій книжці (а.с.88). З цього часу не працювала, працевлаштувалася 08.09.2016 року в ДП «Криворізький державний цирк» контролером квитків ( а.с.138).

Суд, не бере до уваги, докази, надані позивачем, щодо неодноразового перетинання відповідачем кордону з метою виїзду до Туреччини, вартості квітка для здійснення авіапереліту, оскільки позивачем не надано доказів, що авіапереліт до Туреччини оплачений саме відповідачем за її власні кошти.

З урахуванням наданих сторонами доказів, суд не вбачає в діях відповідачки ухилення від виконання батьківських обов`язків, оскільки вона відвідує сина у школі, має бажання спілкуватися з ним та піклуватися про нього, однак через непорозуміння з батьком дитини, який перешкоджає їй у спілкуванні з сином, вона не має можливості більше уваги приділяти дитині. Відповідач ОСОБА_2 відвідує всі судові засідання, що свідчить про її небайдуже ставлення до вирішення позову.

Разом із тим, стягнення позивачем з відповідачки аліментів за рішенням суду, звернення з заявою про вчинення злочину ухилення відповідачкою від сплати аліментів, суд розцінює, не як нагальну потребу у коштах необхідних для утримання дитини, а прагнення виставити матір дитини у негативному світлі, усугубити вкрай напружені стосунки між ними, що не сприяє психологічному комфорту дитини. Суд вважає, що спілкування з обома батьками та їх сумісне піклування про дитину відповідає найкращім інтересам дитини.

На підставі вищенаведеного, враховуючи висновок Служби у справах дітей виконкому Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу, суд не знаходить підстав для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав, тому відмовляє у задоволенні позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,141,150,164,165 Сімейного кодексу України, ст. ст. 51 Конституцією України, Декларацією прав дитини від 20 листопада 1959 року, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав відмовити .

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Р. Є. Скотар