Справа №295/9511/15-ц
УХВАЛА

іменем України

"01" лютого 2016 р.

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: Кузнєцова Д.В.

при секретарі: Білінській Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м.Житомира цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 4" Житомирської міської ради до Житомирської міської ради, третя особа ОСОБА_1 про скасування рішення Житомирської міської ради, -

в с т а н о в и в :

КП "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 4" Житомирської міської ради 24.06.2015 року звернулось до суду із указаним позовом.

В судовому засіданні 01.02.2016 року представником третьої особи було заявлено усне клопотання про закриття провадження у справі, оскільки на думку представника, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, так як в ній наявний спір між двома юридичними особами суб'єктами господарської діяльності.

Третя особа ОСОБА_1 підтримала клопотання свого представника, в той час як представник Житомирської міської ради у вирішення вказаного клопотання поклалась на розсуд суду.

Представники позивача в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, пославшись на розяснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містились у п.п. 6, 7 Постанови Пленуму №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

Суд, розглянувши клопотання про закриття провадження по справі, з урахуванням думок третьої особи та представників сторін, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволення з наступних підстав.

Як слідує зі змісту позовних вимог, КП "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 4" Житомирської міської ради просить суд: 1) визнати незаконним та скасувати Акт встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та прийому передачі межових знаків гр. ОСОБА_1 за адресою: вул. С. Наливайка, 11-в у м. Житомирі; 2) скасувати рішення Житомирської міської ради № 741 від 17.07.2014р. в частині пункту 33 додатку 3 граф 7, 8 щодо передачі в оренду земельної ділянки площею 0,1821 га для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) (КВЦПЗ 02.01) під існуючим нерухомим майном.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п.п. 6, 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з'ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов'язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

Земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (ст.1 ЦК України, ст.ст. 2, 5 ЗК України).

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства.

В той час як вбачається з тексту позовної заяви, фізична особа ОСОБА_1 не є стороною у спорі в контексті положень ст. 30 ЦПК України, а приймає участь у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

За змістом вимог ст.ст. 1, 2 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Статтею 12 ГПК України передбачено, що господарським судам підвідомчі, зокрема: справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів (п.6).

Відповідно до п. 1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" у порядку господарського судочинства вирішенню підлягають такі категорії спорів, засновані на положеннях ст. 319 ЦК України, глав 27, 29, 33, 34 ЦК України та глави 15 ГК України, розділів III-V Земельного кодексу України: зокрема, про визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування з питань передачі земельних ділянок у власність чи надання їх у користування.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" №7 від 16.04.2004, за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

У відповідності із ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_2 від 20.05.2015 у справі №296/5576/15-а позивачу було відмовлено у відкритті провадження в справі за адміністративним позовом Комунального підприємства Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4 до Житомирської міської ради, третя особа ОСОБА_1, про визнання незаконним і скасування акту встановлення меж земельної ділянки в натурі та скасування рішення Житомирської міської ради №741 від 17.07.2014 року (а.с. 37).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням суб'єктного складу учасників спору, предмету спору та характеру правовідносин, які виникли між учасниками спору, суд приходить до висновку, що даний спір не є підвідомчим місцевому загальному суду та не повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства, у звязку із чим приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

На переконання суду, зазначений вище спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 205, 206, 293 ЦПК України

у х в а л и в :

Клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 4" Житомирської міської ради до Житомирської міської ради, третя особа ОСОБА_1 про скасування рішення Житомирської міської ради закрити.

Повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.В. Кузнєцов