Рішення

Іменем України

05 жовтня 2016 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської області

головуючого судді Малярчук В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши заочно, письмово у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, у якому просить стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 15249 грн. 97 коп., з яких: 6603 грн. 23 коп. заборгованість за кредитом, 3139 грн. 83 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 5202 грн. 64 коп. заборгованість за пенею та комісією: 304 грн. 27 коп. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, посилаючись на мотиви викладенні в позовній заяві.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак в матеріалах справи є його заява про слухання справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини неявки.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і не зявився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне:

25 грудня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № б/н та надано кредит у розмірі 6603 грн. 22 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві.

Розрахунок заборгованості за договором № б/н укладеним 25 грудня 2013 року, свідчить про те, що ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» 15249 грн. 97 коп., з яких: 6603 грн. 23 коп. заборгованість за кредитом, 3139 грн. 83 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 5202 грн. 64 коп. заборгованість за пенею та комісією: 304 грн. 27 коп. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

У добровільному порядку заявлену позивачем суму заборгованості відповідач не погасив.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Так, умовами кредитно-заставного договору, а саме пунктами 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.12.6.2 передбачено застосування пені, як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з п.2.2 Генеральної угоди сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення: один із них несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

На підставі викладеного суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача ОСОБА_1 в користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25 грудня 2013 року, у розмірі 14945 грн. 70 коп., з яких: 6603 грн. 23 коп. заборгованість за кредитом, 3139 грн. 83 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 5202 грн. 64 коп. заборгованість за пенею та комісією.

У решті позову слід відмовити у зв'язку з безпідставністю позовних вимог.

Понесені позивачем судові витрати слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 77, 169, 179, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 549, 612, 611, 1054 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25 грудня 2013 року, у розмірі 14945 грн. 70 коп., з яких: 6603 грн. 23 коп. заборгованість за кредитом, 3139 грн. 83 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 5202 грн. 64 коп. заборгованість за пенею та комісією.

У решті позову відмовити у зв'язку з безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь позивача ПАТ КБ „Приватбанк 1378 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до Теребовлянського районного суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Головуючий: В.В. Малярчук