Справа № 379/575/16-ц Головуючий у І інстанції Василенко О. М.
Провадження № 22-ц/780/4890/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 23 19.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

19 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Верланова С.М.,

за участю секретаря: Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 14 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Клайт Стар» про стягнення безпідставно набутих коштів,-

встановила:

у травні 2016 рокуГапяк А.Є. звернувся до Таращанського районного суду Київської області з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що позивач 30 квітня 2014 року уклав договір про надання послуг з ТОВ «Асканія Плюс», предметом якого було надання ним останньому послуг щодо передачі уповноваженій особі ТОВ «ОСОБА_1 стар» грошових коштів у розмірі 10000 доларів США у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на момент передачі таких коштів (на виконання п.4.1 укладеного між обома товариствами договору від 05.05.2014 року про надання посередницьких та юридичних послуг).

05 травня 2014 року позивачем вищезазначені грошові кошти були передані відповідачу, що підтверджується власноручно написаною нею розпискою, як уповноваженому представнику ТзОВ «Клайт Стар».

Однак, умови укладеного між обома товариствами договору від 05 травня 2014 року про надання посередницьких та юридичних послуг з боку ТОВ «Клайт Стар» не виконані, оскільки йому не були передані вищезазначені грошові кошти відповідачкою, у звязку з чим 22.04.2015 року позивачем на її адресу була направлена вимога про повернення цих коштів, і яка була нею проігнорована.

Просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 118000грн., інфляційне збільшення суми вищезазначених грошових коштів у розмірі 83409,13грн., 3% річних від простроченої суми вищезазначених грошових коштів у розмірі 7099,40 грн., а також судовий збір в розмірі 2085,09 грн.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 14 липня 2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на йогоневідповідність висновків, а також незаконним та необґрунтованим таке, що було ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт, стверджує, що суд першої інстанції не взяв до уваги того факту, що ані відповідач, ані невстановлена особа ОСОБА_4, якій відповідач передала начебто спірні грошові кошти не є уповноваженими представниками ТОВ «Клайт Стар», а тому грошові кошти належний отримувач грошових коштів не міг отримати.

Крім того, апелянт, вказує на те, що відповідач жодного разу не бачила і не була знайома з керівником належного отримувача грошових коштів, що ще раз підтверджує безпідставність набуття коштів, які ОСОБА_3 отримала від позивача, оскільки у відповідній розписці відповідач посилалася на доручення керівника належного отримувача грошових коштів ОСОБА_5 якщо ОСОБА_3 не була знайома з ОСОБА_5, то й відповідно до доручення від неї відповідач не могла отримати.

Таким чином, апелянт, стверджує, що є всі факти які підтверджують відсутність у відповідача підстав набуття від позивача відповідних грошових коштів отримуючи від позивача спірні грошові кошти. Відповідач ввела позивача в оману, стверджуючи, що вона є уповноваженим представником належного отримувача грошових коштів і що спірні грошові кошти будуть нею передані даному отримувачу.

Просив скасувати рішення Таращанського районного суду Київської області від 14 липня 2016 року і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю, а також стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 2 293,60 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Законним і обґрунтованим відповідно до ст.213 ЦПК України є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено,позивач 30 квітня 2014 року уклав договір про надання послуг з ТОВ «Асканія Плюс», предметом якого було надання ним останньому послуг щодо передачі уповноваженій особі ТОВ «ОСОБА_1 стар» грошових коштів у розмірі 10000 доларів США у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на момент передачі таких коштів (на виконання п.4.1 укладеного між обома товариствами договору від 05.05.2014 року про надання посередницьких та юридичних послуг).

05 травня 2014 року позивачем вищезазначені грошові кошти були передані відповідачу, що підтверджується власноручно написаною нею розпискою, як уповноваженому представнику ТзОВ «Клайт Стар».

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Загальні підстави для виникнення зобовязання у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобовязання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави.

Загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобовязальних (договірних) відносинах, адже отримання однією із сторін у зобовязанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст.1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією із сторін зобовязання майна за рахунок іншої сторони у порядку виконання договірного зобовязання не є безпідставним.

Тобто у випадку, коли поведінка набувача, потерпілого інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому законом порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або коли ж набуття відбулось у звязку з договором, але не на виконання договірних умов.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що спірні грошові кошти переводилися на користь ТОВ «Клайт Стар» на виконання договору про надання послуг від 30 квітня 2014 року укладеного позивачем з ТОВ «Асканія Плюс» та договору від 05.05.2014 року про надання посередницьких та юридичних послуг укладеного між ТОВ «Асканія Плюс» і ТОВ «Клайт Стар», а тому не можуть бути визнані судом, як безпідставно отримані.

Тому, викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Таращанського районного суду Київської області від 14 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді