Справа № 666/2154/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2016 Дніпровський районний суд м.Херсона у складі

головуючого судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Філіпенко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Херсонська теплоелектроцентраль до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання , -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи, що відповідач проживає та є споживачем послуг з централізованого опалення в кв.114 м. Херсона по вул. Перекопська, б.193А, який обслуговує позивач, на протязі тривалого часу ухиляється від сплати за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання, в результаті чого виникла заборгованість, яка за період з 01.01.2010р. по 01.01.2014р. складає 5219,96грн. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, які просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме в межах позовної давності, крім того зазначила, що договір між сторонами не укладався, підтвердження надання послуг відсутні, її довірительниця знаходиться в скрутному матеріальному становищі, тому просила розстрочити борг на 18 місяців рівними платежами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що відповідач проживає та є споживачем послуг з централізованого опалення в кв.114 м. Херсона по вул. Перекопська, б.193А, який обслуговує позивач, на протязі тривалого часу ухиляється від сплати за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання, в результаті чого виникла заборгованість, яка за період з 01.01.2010р. по 01.01.2014р. складає 5219,96грн., що підтверджується довідкою № 539557 від 13.02.2014р.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати не лише з договору, а безпосередньо з актів цивільного законодавства, між сторонами у даному випадку виникли взаємні права та обов'язки по наданню житлово-комунальних послуг та їх належної оплати.

Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності у спірних правовідносинах, відповідно до ст. ст. 256, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Ст. 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність у три роки, відповідно до ст.ст. 253, 261 цього Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У відповідності до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, а також у разі пред'явлення особою позову до боржника, після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Зважаючи на те, що позивач надає, а відповідач отримує послуги з теплопостачання, однак в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належним чином не оплачує за спожиті послуги, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані позивачем послуги.

Однак заборгованість відповідача по оплаті послуг виникла з січня 2010року, оплата нею не здійснювалась, з позовом до суду позивач звернувся у березні 2014 року, проте у грудні 2013 року позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, у даних правовідносинах за положеннями ст. 118 ЦПК України зверненню з позовом має обов'язково передувати звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, отже строк позовної давності було перервано у грудні 2013 року, з врахуванням такої обставини і того, що представник відповідача по справі заявила клопотання про застосування строку позовної давності, слід обраховувати строк позовної давності, в межах якого слід проводити стягнення, а саме з грудня 2010 року.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, за змістом ст.ст.217,373 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може розстрочити його виконання, про що зазначає в рішенні. Проте суд може розстрочити виконання рішення суду у виняткових випадках, і за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо).

Із матеріалів справи вбачається, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у сумі 4346,30грн. Представник відповідача позов у судовому засіданні визнала частково, а саме в межах позовної давності, тобто фактично в межах стягнутої суми, невиконання зобов'язання обґрунтовувала відсутністю у відповідача коштів. Про винятковість випадку, який надавав би суду підставу для розстрочки виконання рішення суду, відповідач суду не повідомляв.

За викладених обставин, суд вважає недоведеним наявність виняткових обставин, які надають суду право розстрочити виконання рішення суду. Захищаючи права одних осіб, суд не вправі при цьому порушувати права інших осіб, зокрема позивача.

Керуючись ст.ст.5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 217, 273, 294 ЦПК України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України «Про теплопостачання», ст.ст.11, 256, 257, 264 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства Херсонська теплоелектроцентраль до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Херсонська теплоелектроцентраль 4346,30грн. (чотири тисячі триста сорок шість гривень тридцять копійок) в рахунок погашення заборгованості за спожиту теплову енергію, за період з 01.12.2010р. по 01.04.2014р.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Херсонська теплоелектроцентраль судові витрати у розмірі 243,60 гривень (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

В решті позовних вимог відмовити.

У задоволенні заяви представника позивача щодо розстрочення виконання рішення суду відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів через суд першої інстанції до Апеляційного суду Херсонської області.

Суддя В.Е. Дорошинська