Провадження №2/485/533/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Заборовська С.А.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

17 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом. На обґрунтування вимог зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстрували 28 липня 2015 року, від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У лютому 2016 року сімейні та подружні стосунки було припинено через погане ставлення чоловіка до неї. Стверджуючи про неможливість примирення на збереження шлюбу, позивачка просила про задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Суду пояснила, що відповідач систематично допускаючи негідну поведінку, зраджуючи її, вчиняв сварки і безпідставно назворот звинувачував у подружній невірності. У лютому 2016 року вона наполягла аби чоловік залишив сім"ю. На наступну пропозицію від нього про примирення, відповіла відмовою. Протягом останніх двох місяців проживає з іншим чоловіком фактичною сім"єю, формальне існування шлюбу унеможливлює узаконення стосунків, що суперечить її інтересам.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився. До суду надійшла письмова заява ОСОБА_2 в порядку ст.158 ЦПК України, в якій він просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Подружжя зареєструвало шлюб 28 липня 2015 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №401 і видано свідоцтво про шлюб серії 1-ФП №116547 (а.с.4).

Сторони у справі є батьками малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно записів у свідоцтві про його народження серії 1-ФП №232932 (а.с.5).

Подружжя проживає окремо. Сторони ствердили суду про припинення сімейних та подружніх стосунків у лютому 2016 року.

Між сторонами мають місце сімейні правовідносини. У порядку ст.110 СК України позивачка пред'явила позов про розірвання шлюбу.

В силу ст.112 СК України та відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року за №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" за заявлення позову одним з подружжя про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді справи встановлено, що чоловік та дружина спільно не проживають більше як дев"ять місяців. Причиною розпаду сім'ї слугувала втрата почуттів, що були основою шлюбного союзу. За негідної поведінки відповідача подальше спільне проживання подружжя виявилося неможливим. Сторони по справі мір до збереження сім"ї не приймали. Зі слів позивачки чоловік не спілкується і з дитиною, участі у її вихованні та утриманні не приймає, має іншу фактичну сім"ю, вона також підтримує шлюбні стосунки з другим чоловіком.

Враховуючи встановлені обставини та категоричність позиції позивачки, суд рахує недоцільним, відповідно до ст.111 СК України, прийняття мір до збереження сім'ї, наданням часу на примирення.

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що мають істотне значення, оскільки шлюб існує формально і є перешкодою посвідчення нового шлюбу.

На підставі викладеного, суд ухвалює про задоволення позовних вимог.

У порядку ст.113 СК України, суд утверджує право позивачки після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем.

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору (а.с.1).

Керуючись ст.ст.209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 28 липня 2015 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №401, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 шлюбне прізвище "Дашицька".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551грн.20коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано сторонами на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після отримання його копії.

Суддя