АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/982/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2785/16Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 вересня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив про стягнення з ОСОБА_2 на його користь трьох процентів річних від простроченої суми грошового зобов'язання за договорами позики.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 вересня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3% річних в сумі 53873 грн. 16 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору, в сумі 551 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Посилається на незаконність рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що у період з 08 жовтня 2004 року по 28 липня 2008 року ОСОБА_2 отримала у ОСОБА_3 в борг грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 32 тис. 900 дол. США, які зобов'язалась повернути позикодавцеві у визначений строк. На підтвердження укладення договорів позики та їх умов позичальником було видано розписки від 08.10.2004 р. на суму 2150 дол. США, від 12.11.2004 р. на суму 6000 дол. США, від 01.04.2006 р. на суму 12550 дол. США, від 16.07.2007 р. на суму 6350 дол. США, від 01.08.2007 р. на суму 5850 дол. США.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 листопада 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 06 жовтня 2011 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 517 658 грн. 10 коп. згідно боргових зобов'язань за договорами позики від 08.10.2004 року, 12.11.2004 року, 01.04.2006 року, 16.07.2007 року, 20.07.2007 року, 01.08.2007 року, 28.07.2008 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми.

Постановою Верховного Суду України від 27 січня 2016 року вищезазначені судові рішення судів попередніх інстанцій змінено, зменшено розмір стягуваної з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу до 374 317 грн. 50 коп., що складається з боргу в розмірі 66 тис. 415 грн. та 32 тис. 900 доларів США, трьох відсотків річних у розмірі 3 тис. 50 доларів США та 3 тис. 554 грн., а також 17 тис. 108 грн. інфляційних втрат за прострочення виконання зобов'язання, визначеного у гривнях.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 червня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 вересня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 інфляційні збитки в сумі 52 867 грн. 50 коп. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 49 981 грн. 81 коп. за період прострочення з 16 листопада 2010 року по 10 лютого 2014 року.

Постановляючи оскаржуване рішення у справі, суд першої інстанції встановив, що відповідач свої зобов'язання за укладеними договорами позики не виконала та дійшов правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з їх обґрунтованості та доведеності належними доказами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Оскільки відповідач ОСОБА_2 станом на 22 лютого 2016 року грошових зобов'язань з повернення сум позики не виконала, у позивача ОСОБА_3 виникло право на отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними нею грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, у розмірі трьох процентів річних від простроченої суми грошового зобов'язання.

Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, за приписами ч.ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Суд першої інстанції, встановивши, що прострочене грошове зобов'язання ОСОБА_2 з повернення позики виражене в іноземній валюті загальною сумою 32 900 доларів США, правомірно стягнув з відповідача три проценти річних від простроченої суми, визначивши грошовий еквівалент зобов'язання за офіційним курсом Національного банку України станом на 22 лютого 2016 року - в межах заявлених позовних вимог, та навів у мотивувальній частині рішення відповідний розрахунок.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо закріплення постановою Верховного Суду України від 27 січня 2016 року суми боргу в національній валюті в розмірі 374 317 грн. 50 коп. та відсутність підстав для застосування ст. 625 ЦК України на стадії виконання судового рішення не відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на власному, довільному тлумаченні апелянтом норм матеріального права.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України три проценти річних від простроченої суми входять до складу грошового зобов'язання і поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, а не на невиконання судового рішення.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України зобов'язання виникають безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Прийняття судового рішення про стягнення грошового боргу в національній валюті, не припиняє зобов'язання та не змінює правову природу грошового зобов'язання як такого, що визначене в іноземній валюті.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, переданням відступного, зарахуванням зустрічних вимог, за домовленістю сторін, прощенням боргу та ін. (ст.ст. 598-609 ЦК України).

Отже, за наявності факту прострочення боржника ОСОБА_2, невиконання нею грошового зобов'язання, яке виникло з договорів позики, що апелянтом по справі не спростовано та не доведено факт прострочення кредитора, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача.

Встановлено, що висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, їх не спростовують, оскаржуване рішення постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/ О.І. Обідіна

В.П. Пікуль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.Б. Бутенко