Провадження № 2/263/2960/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Пахніц О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 10 березня 1990 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. В теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сімя розпалась остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони 10 березня 1990 року зареєстрували шлюб у відділі ЗАЦС Харцизського міськвиконкому Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 137 та видано свідоцтво про кладення шлюбу Серії І-НО № 456030.

Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, сторони не проживають разом, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 224, 225, 226, 228 ЦПК України і ст.ст. 105, 110, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Пуртова), ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 10 березня 1990 року у відділі ЗАЦС Харцизського міськвиконкому Донецької області, актовий запис № 137, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Томілін