Справа № 713/345/16-ц
Провадження №2/713/188/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2016 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі судді Круглюка В.Г., за участю секретаря Головач О.Д., представника позивача ОСОБА_1, представника органу опіки та піклування Вижницької РДА ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 опіки та піклування Вижницької РДА про надання дозволу на тимчасовий виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 опіки та піклування Вижницької РДА про надання дозволу на тимчасовий виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків, в якому вказувала, що 11.08.2007 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 12.08.2010 року від шлюбу народився син ОСОБА_6. Їх спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні погляди на життя, через що між ними, згідно рішення Вижницького районного суду від 19.12.2013 року, шлюб розірвано.

Посилалася, що між ними з відповідачем досягнуто згоди щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу і їх син ОСОБА_6 як до розірвання шлюбу, так і після розірвання шлюбу проживає з нею. Після розірвання шлюбу з метою оздоровлення, відпочинку та виховання дитини вона з сином часто виїжджали за кордон. Відповідач раніше надавав згоду на виїзд дитини за кордон. Їх син ОСОБА_6 часто хворіє і в даний час вона має намір та можливість знову оздоровити дитину за межами України, однак, відповідач дозвіл на виїзд дитини за кордон у добровільному порядку не надає, оскільки відмовляється надати нотаріально посвідчену заяву.

Зазначала, що вона не має наміру покидати Україну назавжди, оскільки має в Україні постійну роботу, має у власності нерухоме майно (житловий будинок, земельну ділянку), має власні кошти, в республіці Італія проживає її мати, яка зможе прийняти її та її сина та забезпечити їх проживання на час перебування їх за кордоном, зокрема в Італії.

Просила надати дозвіл на тимчасові поїздки та тимчасовий виїзд з України за кордон до Єгипту, Португалії, Греції, Польщі, Італії, Угорщини, Чехії, Болгарії, Королівства Іспанії, держави Ізраїль, Туреччини, Хорватії, Чорногорії, Румунії, Російської Федерації, а також країн Шенгенської угоди з метою відпочинку та оздоровлення в період з 01.04.2016 року по 01.04.2019 року громадянину України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі його матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав надані заяви про доповнення позовних вимог, в яких позивачка просила надати їй дозвіл на виготовлення дитячих проїзних документів на тимчасовий виїзд сина ОСОБА_6, а саме закордонного паспорта на дитину та надати дозвіл на виїзд дитини (малолітнього) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон без згоди та супроводу батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в супроводі матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, строком на три роки до країн Італії, Греції, Турції, Єгипту. Просив позов задовольнити в повному обсязі, оскільки це відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, однак, направив на адресу суду заяву, в якій вказував, що на даний момент перебуває в Німеччині на заробітках. Через складний матеріальний стан та інші обставини не може прибути у судове засідання та не має змоги зробити нотаріально засвідчену копію дозволу на виїзд через певні обставини. Користуючись своїм правом, передбаченим ч.2 ст.158, ч.1 ст.174, ч.2 ст.197 ЦПК України, повністю визнав заявлені до нього вимоги по наданню дозволу на виїзд дитини за кордон та на виготовлення закордонного паспорта на дитину у обсязі, в якому просить позивачка. Не заперечував проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог за його відсутності. Крім того повідомив, що йому відомі його права, а зі справою ознайомився через своїх батьків, які проживають у Вижницькому районі.

Представник органу опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Рішенням Вижницького районного суду від 19 грудня 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено; шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України".

Відповідно до ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Як вбачається з наданої суду заяви, відповідач перебуває за кордоном, однак, позов, заявлений ОСОБА_3 визнає та ставиться до нього позитивно.

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами у справі, відповідач вихованням сина ОСОБА_7 не займається; перебуває за межами держави. Син, ОСОБА_6, проживає разом з позивачкою в смт.Берегомет. вул.Центральна,43 Вижницького району, та знаходиться на її матеріальному утриманні.

У відповідності до ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копій закордонного паспорту позивачки, вона з малолітнім сином ОСОБА_7 в минулому неодноразово виїжджали за кордон на відпочинок; відповідач раніше надавав нотаріально завірену згоду на виїзд малолітнього сина ОСОБА_7 за кордон (копія нотаріально посвідченої згоди мається в матеріалах справи).

Позивачка ОСОБА_3 має постійне місце роботи - працює на посаді педагога організатора в Берегометській ОСОБА_8 ступенів №3 з 01.09.2003 року, що підтверджено довідкою №8 від 19.02.2016 року, має у власності житловий будинок та земельну ділянку в с.Долішній Шепіт Вижницького району, що підтверджено копіями ОСОБА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, що свідчить про те, що наміру на виїзд на постійне місце проживання за кордон вона не має. Неповнолітній син, ОСОБА_6, часто хворіє, що вбачається з копій медичної картки дитини, та потребує оздоровлення.

Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки тимчасовий виїзд неповнолітнього за кордон в супроводі матері відповідає його інтересам, за своєю метою має сприяти його загальному розвитку та оздоровленню.

Керуючись ст.ст. 3, 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ст.ст.3, 4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в»їзду в Україну громадян України", ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212, 213, 215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 опіки та піклування Вижницької РДА про надання дозволу на тимчасовий виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд дитини малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон без згоди та супроводу батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в супроводі матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, строком на три роки до країн Італії, Греції, Турції, Єгипту.

Надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на виготовлення дитячих проїзних документів на тимчасовий виїзд сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, а саме закордонного паспорта на дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. Г. Круглюк