Справа № 740/2571/16-ц
Провадження № 2/740/857/16
УХВАЛА

іменем України

22 серпня 2016 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Ковальова Т.Г., ознайомившись з позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» в розмірі 2 077 759,28, з них: по кредиту 35 756,00 дол. США, за відсотками - 43 225,08 дол. США, комісія за РО 4 690,41 грн., штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 42 646,94 грн., звернути стягнення на належний ОСОБА_2 предмет іпотеки - трьохкімнатну квартиру №108 в житловому будинку №128 в м.Ніжині, яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.2007.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а саме: не конкретно викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину та до позовної заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі, передбаченому Закону України «Про судових збір», а саме 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Так, позивач зазначає ціну позову в сумі 2 007 759 грн. 28 коп., зазначаючи це як загальну суму заборгованості за кредитним договором від 30.11.2007 року, не конкретизуючи в заяві, за який період часу виникла ця заборгованість з урахуванням доданого рішення Ніжинського міськрайонного суду від 19.11.2009 року про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором в сумі 324734 грн. 57 коп.

В резолютивній частині заяви позивач зазначає іншу суму заборгованості 2 077 759 грн. 28 коп.

Посилаючись на п.6 постанови №5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» в частині того, що вимога предявлена заставодержателем після вирішення вимоги про виконання основного зобовязання, позивач не зазначає, яким чином вирішена вимога про виконання основного зобовязання про стягнення заборгованості саме в такому розмірі.

Всупереч вимогам ст.35 закону України «Про іпотеку» позивач не зазначає в заяві, чи надсилалась відповідачу письмова вимога про виконання порушеного зобовязання і сплати розрахованої позивачем заборгованості у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Крім того, заява не містить обґрунтування заявленої вимоги з урахуванням дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України», наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті №1304-VII від 03 червня 2014 року.

За таких обставин, заяву відповідно до ст. 121 ЦПК України залишено без руху, про що повідомлено позивача і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання даної ухвали.

Згідно поштового повідомлення копію ухвали про залишення позовної заяви без руху отримано 15 серпня 2016 року.

18 серпня на електронну адресу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшло клопотання про продовження строку виконання ухвали від юрисконсульта ОСОБА_4, яка містить клопотання про продовження строку виконання ухвали від представника за довіреністю ОСОБА_5, яка також не підписана та не містить довіреності, що не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Частиною першою статті 121 ЦПК України передбачено, що строк для усунення недоліків у разі залишення заяви без руху не може перевищувати п*ять днів з дня отримання позивачем ухвали і законом не передбаченого продовжено такого строку, тому з урахуванням того, що у встановлений строк зазначені в ухвалі недоліки не усунуті позовну заяву відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України слід вважати неподаною і повернути позивачеві, враховуючи, що це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Керуючись ст.121 ч.2 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки вважати неподаною і повернути позивачеві.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_6