АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 754/2421/15-ц Головуючий у суді першої інстанції: ПетріщеваІ.В.
№ апеляційного провадження: 06.68/30/2016 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

27 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Котули Л.Г.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно і до досягнення ними повноліття з урахуванням щомісячної індексації відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"; стягнути на її користь з ОСОБА_5 додаткові витрати на утримання дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 765,00 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття; стягнути на її користь з ОСОБА_5 судові витрати у справі, які складаються також з витрат по сплаті за правову допомогу у розмірі 10 800,00 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони не досягли згоди з приводу розміру аліментів на утримання дітей, відповідач має нерегулярний дохід, тому вважає, що розмір аліментів повинен бути визначений у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн., та враховуючи додаткові витрати, які виникають у дітей, відповідач повинен приймати у них участь.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2016 року, позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_6 з ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 в грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень щомісячно від дня пред'явлення позову - 13.02.2015 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У задоволенні решти позовних вимоги відмовлено. Стягнуто на користь держави з ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 243,60 грн. Стягнуто на користь ОСОБА_6 з ОСОБА_5 витрати на правову допомогу у розмірі 3 466,67 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2016 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року залишено без змін.

У квітні 2016 року ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн. за участь у розгляді справи в апеляційній інстанції.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Витрати, пов'язані з розглядом справи, визначені в ч. 3 ст. 79 ЦПК України і їх розподіл здійснюється судом відповідно до вимог, установлених цивільно-процесуальним Кодексом (ст. ст. 88, 89 ЦПК України).

Так, згідно з частиною 5 статті 88 ЦПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У відповідності до вказаної норми апеляційний суд має право ухвалити додаткове рішення за заявою особи, яка бере участь у справі, або з власної ініціативи в разі, якщо він скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення чи змінив його.

У такому випадку під час ухвалення рішення відповідно до вимог ст. 88, п. 4 ч. 1 ст. 316 ЦПК України апеляційний суд у рішенні повинен розподілити судові витрати, розмір яких повинен бути доведений заінтересованою особою згідно з вимогами ч. 3 ст. 10 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва постановила ухвалу від 29 березня 2016 року про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_6 і залишення рішення суду першої інстанції без змін ( а.с. 10-14 том 2).

Таким чином рішення по суті спору ухвалено судом першої інстанції, яким вирішено питання про розподіл судових витрат, про що зазначено в резолютивній частині.

Визнавши, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог цивільного законодавства не проводив розподіл судових витрат, що узгоджується з частиною 5 статті 88 ЦПК України.

Доводи заяви представника відповідача про те, що судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року не вирішив його заяву про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн. за участь у розгляді справи в апеляційній інстанції відхиляються як необґрунтовані, виходячи з наступного:

У відповідності до вимог статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (частина 1).

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких віднесено витрати на правову допомогу (ст. 84 ЦПК).

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Так, згідно із Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою особою.

Отже, загальне правило розподілу витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вона не повинна нічого втратити внаслідок судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2016 року, позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей задоволено частково.

Заявник ОСОБА_4 приймав участь у справі в суді першої та апеляційної інстанції в якості представника зі сторони відповідача, а тому правові підстави для відшкодування відповідачу витрат на правову допомогу з позивача, на користь якого ухвалено рішення суду, відсутні.

За наведених обставин передбачені підстави статтею 220 ЦПК України для ухвалення судом апеляційної інстанції у даній справі додаткового рішення в частині питання про судові витрати відсутні, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 88, 220, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Відмовити ОСОБА_4 - представнику ОСОБА_5 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: