Справа №303/2590/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

при секретарі Славич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 та голови суду Докшицького району Вітебської області Республіки Білорусь про визнання та виконання на території України рішення судді Докшицького району Вітебської області (Республіка Білорусь) від 15.03.2016 року, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та голова суду Докшицького району Вітебської області Республіки Білорусь звернулися до суду з клопотаннями про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення №2-9/2016 від 15.03.2016 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 25% всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, щомісячно, починаючи з 07.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, а також 982 740 рублів судового збору в дохід держави.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився надіславши до суду заяву в якій зазначив, що клопотання визнає.

Дослідивши матеріали клопотання та надані суду документи, суд вважає, що воно підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Як передбачено ст.ст. 391, 392 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення, і розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання або місцезнаходження на території України або його місце проживання або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Відповідно до ст. 394 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: ім'я особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження, ім'я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування) його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні, мотиви подання клопотання.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

В силу положень ст. 53 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (м. Мінськ), ратифіковану Україною 10.11.1994 р., до клопотання повинно додаватись: рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення; документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесено рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена; документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання; документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

Клопотання ОСОБА_1 та голови суду Докшицького району Вітебської області Республіки Білорусь відповідає зазначеним вимогам чинного законодавства.

З матеріалів клопотання вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про місце і час судового розгляду справи, рішення суду від 15.03.2016 року набуло законної сили 26.03.2016 року, яке підлягає виконанню і на території Республіки Білорусь не виконувалось.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 395 ЦПК України якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Разом з тим, суд бере до уваги те, що згідно указу Президента Республіки Білорусь №450 «Про внесення деномінації офіційної грошової одиниці Республіки Білорусь» в Республіці Білорусь з 01.07.2016 року була проведена деномінація, відповідно до якої з 01.07.2016 року 10 000 білоруських рублів = 1 рублю нового зразку, а згідно офіційного курсу НБУ, станом на 22.08.2016 року, курс гривні щодо 10 Білоруських рублів становить 130,9749 гривень.

Оскільки відповідно до клопотання визначена сума в іноземній валюті - рублях Національного банку Республіки Білорусь, тобто 982 740 рублів, її еквівалент у національній валюті України за курсом НБУ на день винесення судового рішення, з врахуванням проведеної деномінації, становитиме 1 287, 14 гривень.

Враховуючи, що при розгляді клопотання судом не встановлені обставини, які б перешкоджали виконанню рішення суду на території України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення суду від 15.03.2016 року.

Згідно з ст. 395 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або відмову у задоволенні клопотання з цього питання.

Керуючись ст.ст. 390-396 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 та голови суду Докшицького району Вітебської області Республіки Білорусь про визнання та виконання на території України рішення судді Докшицького району Вітебської області (Республіка Білорусь) від 15.03.2016 року - задоволити.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Республіки Білорусь №2-9/2016 від 15 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 25 відсотків всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків бюджету прожиткового мінімуму, починаючи з 07.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави Республіки Білорусь, р/р 602, районний бюджет, призначення платежу 03002, філія №216 ОАО «АСБ Беларусбанк» міста Полоцька, код 648, УНП 300594330, суму судового збору у розмірі 1287,14 гривень, що еквівалентно 98,274 білоруських рублів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її оголошення до Апеляційного суду м. Києва. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір