Справа № 372/5221/15-ц
Провадження 2-273/16
ухвала

28 січня 2016 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Потабенко Л.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 23.12.2015 року позовна заява залишена без руху з тих підстав, що позивач просив виселети відповідача та інших осіб не вказуючи яких та не надаючи їм копію позову з додатками для вручення оскільки відповідно до ст.119 ЦПК України, саме на позивача покладається обов»язок вказати ім»я відповідача та місце його проживання, також відповідно до ч.1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є ст.109 ЖК України, у частині першій якої передбачені підстави виселення. Частина 3 ст. 109 ЖК України, регулює порядок виселення громадян. Відповідно до ч.2 ст. 109 ЖК України, громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Таким чином, ч.2 ст.109 ЖК України, встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Відтак, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини першої статті 40 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК УРСР. Отже, за змістом цих норм особам, які виселяються з жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, а тому позивач повинен зазначити яке інше постійне житло він надає відповідачам. До цього часу вказані в ухвалі недоліки позивачем не усунуті.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним повернути позовну заяву позивачу.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення, вважати неподаною і повернути позивачеві.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі в пятиденний строк, апеляційної скарги з дня отримання копії ухвали.

Суддя: