АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5145/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2933/16Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Бутенко С.Б., Корнієнка В.І.

При секретарі - Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову вказала, що 01.12.2010 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2. В період перебування у шлюбі народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказувала, що добровільно допомогу на утримання сина відповідач не надає тому вона просила суд, стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1800 грн. щомісячно.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2016 року позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця села Угольні копі, Анадирського району, Магаданської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працюючого на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 16.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551,20 гривень на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягало негайному виконанню, але не більше ніж за 1 місяць.

З даним рішенням суду не погодився відповідач в зв'язку з чим подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити в частині розміру стягуємих аліментів, зменшивши його до 400 грн. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що він не працевлаштований, а також те, що його допомоги по утриманню потребують його непрацездатні батьки та сестра інвалід 1 групи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що батьком малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданого 08 травня 2014 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 473 / а.с.2/.

Відповідач матеріальну допомогу на їх утримання сина не надає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач ніде не працює та не має постійного заробітку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду та вважає, що він зроблений на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким дана відповідна правова оцінка.

Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. ст. 180-181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини.

Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК.

Слід також зазначити, що відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17) розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, а це не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В свою чергу, визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі передбачено ст. 184 СК України, де зазначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд врахувавши всі обставини, прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі, правильно визначивши суму в розмірі 900 грн.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо зменшення розміру стягуємих аліментів в зв'язку з тим, що він змушений також утримувати своїх неповнолітніх батьків до задоволення не підлягають, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, відповідач не заперечує проти сплати аліментів, однак просить зменшити їх до мінімального розміру.

На час ухвалення місцевим судом рішення в даній справі прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» складав 1228 грн.

Посилання відповідача на те, що він не має постійної роботи не є суттєвими, оскільки дана обставина не звільняє його від обов'язку належним чином утримувати свого сина.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, батьки, які є пенсіонерами, та сестра відповідача, яка є інвалідом першої групи, проживають окремо від нього, отримують відповідну пенсію за віком та по інвалідності. Доказів того, що вони перебувають на утриманні відповідача суду не надано.

Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, рівності обов'язку батьків щодо її утримання, відсутності у відповідача регулярного доходу, колегія суддів приходить до висновку про правомірність рішення суду першої інстанції про стягнення аліментів в твердій грошовій формі в розмірі 900 грн.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тому підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: ____________ Т.В. Одринська

Судді: _______________ С.Б.Бутенко _____________ В.І.Корнієнко