Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/1311/15-ц
Номер провадження 2/540/8/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кольвашенко А.В.

третьої особи-1 ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи-2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України в судовому засіданні 28 січня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення, -

в с т а н о в и в :

у грудні 2015 року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач є їхнім батьком, який після розірвання шлюбу з їхньою матірю сплачував аліменти до досягнення ними повноліття. 24.11.2015 року вони досягли повноліття, але продовжуються навчатися на денному відділенні, зокрема ОСОБА_4 в Аграрному коледжі управління і права Полтавської державної аграрної академії, а ОСОБА_5 в Кременчуцькому педагогічному коледжі імені ОСОБА_6, а тому потребують матеріальної підтримки. Їхній батько працює, також має земельну частку (пай), а тому має змогу сплачувати аліменти в установленому порядку. У звязку з наведеним позивачі просять стягнути з відповідача аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 600 грн, на кожну з них, щомісячно.

В судове засідання позивачі не зявилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_1 з позовом погоджується та просить його задоволити з огляду на те, що їй самій важко навчати двох дітей на яких щомісяця вона тратить майже всю заробітну плату.

Відповідач позов не визнав, в той час погоджується на сплату аліментів, але в розмірі 1/3 частки на обох дітей, оскільки він має невеликий дохід, щойно влаштувався на роботу з зарплатою близько 1400 грн, крім цього сплачує аліменти на іншу дитину в розмірі 1/6 частки, а тому не в змозі сплачувати по 600 грн на кожну дочку.

Третя особа ОСОБА_3 не заперечує права дітей та обовязку батька їх утримувати, та вважає, що оскільки вона отримує аліменти на дитину в розмірі 1/6 частки доходів відповідача, а тому в такому розмірі вважає він може сплачувати аліменти кожній з дочок.

Суд, заслухавши думку сторін та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що третя особа ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що вбачається з копії свідоцтв про народження серії 1-КЕ № 102958 та № 102957 від 19.01.2010р. та копії свідоцтв про зміну імені (а.с. 3, 9, 17, 23).

ОСОБА_4 з 01.09.2013р. навчається в Аграрному коледжі управління і права Полтавської державної аграрної академії на денному відділенні з терміном навчання до 30.06.2017р., стипендію не отримує, що видно з довідки цього закладу № 622 від 04.12.2015р. (а.с. 4), а загальна вартість навчання становить 27600 грн, що вбачається з договору від 12.08.2013р. № 662 (а.с. 83).

У свою чергу ОСОБА_5 з 01.09.2015р. навчається на денному відділенні Кременчуцького педагогічного коледжу ім. А.С. Макаренка за рахунок коштів обласного бюджету, з терміном навчання до 30.06.2017р., загальна вартість навчання 3500 грн, додаткова кваліфікація 880 грн, про що свідчить довідка цього закладу № 1078 від 07.12.2015р., № 18 від 15.01.2015р. (а.с. 18, 76).

З наданих пояснень матірю дітей вбачається, що вона щомісяця тратить на їх навчання близько 3200 грн, що включає вартість навчання, проживання в гуртожитку, проїзду додому та до місця навчання, харчування, про що надала підтверджуючі документи (а.с. 78-82).

З довідки про доходи ОСОБА_1 видно, що вона працює вихователем Кустолово-Суходільського ДНЗ та отримала за 2015 рік заробітну плату в розмірі 33388, 65 грн. (а.с. 77), що у середньому складає 2782, 39 грн щомісячно. Також пояснила, що має у власності пай за оренду якого отримує в рік 9000 грн.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу.

На підтвердження своїх заперечень відповідач надав довідку Машівської селищної ради № 1940 від 25.12.2015р. з якої вбачається, що він проживає спільно з дружиною ОСОБА_3, сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином дружини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 43, 45, 74).

З травня 2015 року відповідач не працював, що вбачається з його трудової книжки (а.с.44), в той час як видно з витягу з наказу № 11-к від 22.01.2016р. Машівської ЦРЛ з 25 січня 2016 року він прийнятий на посаду сторожа (а.с. 70). В судовому засіданні відповідач зазначив, що його заробітна плата складатиме близько 1400 грн. Разом з тим, з наданих ним довідок ТОВ «Вострокстройгаз» № 316 від 14.07.2015р. № 304 від 08.07.2015р. вбачається, що він має у власності земельну частку (пай) за користування якої отримує орендну плату (а.с. 71-72), зокрема за 2015 рік в розмірі 18700, 09 грн (а.с. 70).

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Як убачається з рішення Машівського районного суду від 28.02.2011р., відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів доходу на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_7 (а.с. 58-59).

За таких обставин, суд вважає, що оскільки доньки відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, при цьому суд враховує доходи матері дітей та її обовязок також надавати їм утримання, а також матеріальне становище відповідача, який має змогу надавати таку допомогу дітям з огляду на отримувані ним доходи, те, що він вже є платником аліментів на утримання сина та приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а тому з відповідача слід стягнути аліменти на користь кожної з позивачів в розмірі по 1/5 частині всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Стосовно посилання позивачів про стягнення аліментів в частці від заробітку, але не менше 600 грн, суд вважає, що вони задоволенні не підлягають, оскільки не відповідають вимогам закону, який не містить застережень щодо мінімального розміру аліментів.

Крім цього, суд вважає за необхідне викласти резолютивну частину рішення з урахуванням вимог законодавства та змісту ст. 199 СК України, саме про стягнення з відповідача аліментів до досягнення дітьми 23 років, але не пізніше як до закінчення навчання, за виключенням часу канікул.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551, 20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14 грудня 2015 року і до досягнення донькою 23 років, але не пізніше як до закінчення навчання, за виключенням часу канікул.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14 грудня 2015 року і до досягнення донькою 23 років, але не пізніше як до закінчення навчання, за виключенням часу канікул.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551, 20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст Рішення виготовлено та підписано 29 січня 2016 року

Суддя :