ухвала

іменем україни

17 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Ткачука О.С., Фаловської І.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2016 року

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_7

Позивач вказує, що батько останні роки дуже хворів та проживав з своєю дружиною ОСОБА_6, з якою позивач мав добрі стосунки.

ОСОБА_4 зазначає, що після смерті батька домовився з ОСОБА_6 про те, що вона подасть заяву про прийняття спадщини.

Позивач вказує, що при подачі заяви про прийняття спадщини виявилося, що його батько склав заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_5 Даний заповіт скасований рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2014 року.

На думку позивача, відповідач, щоб усунути ОСОБА_6 від спадкування, подав до суду позов про визнання шлюбу недійсним, який на даний час знаходиться в провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда.

Позивач вважає, що відповідач не має право на спадкування, оскільки не допомагав ОСОБА_7 і буде несправедливо, якщо він отримає квартиру у спадок.

Посилаючись на вищевикладене та на те, що пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а саме: домовленість з дружиною батька та перебування за межами країни, просив суд вказані ним причини пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини визнати поважними та визначити йому додатковий строк, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у два місяці.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншим.

Відмовляючи у задоволенні позову про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи роз'яснення, які викладені в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, виходив з відсутності доказів поважності причин пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про поважність причин пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини, є необґрунтованими та спростовуються встановленими у справі обставинами.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_7

Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить нерухомість - квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до спадкової справи, із заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк звернулись дружина спадкодавця ОСОБА_6, а також відповідач у справі на підставі нотаріально посвідченого заповіту, складеного спадкодавцем 20 лютого 2009 року, яким все належне йому майно заповів відповідачу у справі, племіннику ОСОБА_5

Позивач до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_7 звернувся 20 лютого 2015 року.

Постановою державного нотаріуса Кіровоградської міської державної нотаріальної контори від 22 квітня 2015 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно батька ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Матеріали спадкової справи містять заяву ОСОБА_5 від 20 березня 2015 року, якою останній заперечує про включення до кола спадкоємців ОСОБА_4

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко О.С. Ткачук І.М. Фаловська