Справа № 520/8453/16-ц
Провадження № 2/520/4080/16
28 вересня 2016 року
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Прохорова П.А.,
при секретарі Цвігун А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Одеська універсальна біржа «Вітязь» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -
Позивач звернулась до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, у якому просить суд визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна №98-159К від 20 квітня 1998 року оформлений на Одеській універсальній біржі «Вітязь» щодо купівлі позивачем квартири АДРЕСА_1.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилалась, що 20 квітня 1998 року між ними та відповідачем був укладений вказаний договір купівлі-продажу, що в подальшому було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН», та у звязку із тим, що на той час діяло законодавство, яке не вимагало нотаріального посвідчення вказаного договору він не був нотаріально посвідченим та на сьогоднішній день вважається таким, форма укладення якого не дотримана.
За викладеного позивач, посилаючись на те, що сторони договору виконали всі умови договору, відповідач ніяких претензій по договору продажу квартири не мав, на теперішній час він виїхав на інше місце проживання, яке саме - їй не відомо, та просить суд визнати вказаний договір дійсним.
В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомив.
У звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд в порядку статті 169 ЦПК України за згодою представника позивачів ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 20 квітня 1998 року на Одеській універсальній біржі «Вітязь» між ОСОБА_3 (як продавцем) та ОСОБА_1 (як покупцем) було укладено договір купівлі-продажу №98-159К, за умовами якого відповідач продав а позивач купила квартиру АДРЕСА_1.
18.05.1998 року вказаний договір було зареєстровано покупцями в КП «БТІ» Одеської міської ради за р.н. 163-стр. 8-ки.283пр.
На момент укладання договору купівлі-продажу був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню.
На теперішній час відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивачки, яке підлягає судовому захисту.
Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Судом встановлено, що всі зобовязання за вказаним договором купівлі-продажу квартири від 20.04.1998 року його сторонами виконані у повному обсязі покупцю було передано у власність квартиру АДРЕСА_1, а продавцю передані грошові кошти за продану квартиру.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позов про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору за розгляд справи, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача, разом з тим суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 88, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, ч.2 ст. 220 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Одеська універсальна біржа «Вітязь» про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.
Визнати дійсним укладений на Одеській універсальній біржі «Вітязь» між ОСОБА_3 (як продавцем) та ОСОБА_1 (як покупцем) договір купівлі-продажу нерухомого майна №98-159К від 20 квітня 1998 року, зареєстрований в КП «БТІ» Одеської міської ради за р.н. 163-стр. 8-ки.283пр, за яким ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя П. А. Прохоров