АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

27 жовтня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Шебуєвої В.А., Українець Л.Д.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського національного університету імені Тараса Шевченка, третя особа - ректор Київського національного університету імені Тараса Шевченка ГуберськийЛеонід Васильович про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та компенсацію моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 15 липня 2016 року,

встановила:

у березні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила поновити її на посаді заступника директора з навчальної роботи Українського фізико-математичного ліцею за сумісництвом, стягнути з Київського національного університету імені Тараса Шевченка середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.02.2016 р. по день поновлення на роботі, відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., а також витрати на правову допомогу - 10 000 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2016 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що її було призначено на посаду заступника директора з навчальної роботи Українського фізико-математичного ліцею Київського національного університету ім. Тараса Шевченка з 01.09.2015 р. по 30.06.2017 р. за сумісництвом. 08.02.2016 р. її було звільнено із займаної посади з формулюванням «у зв'язку з прийняттям на роботу іншого працівника, який не є сумісником». Позивач вважає звільнення незаконним, оскільки вона не була попереджена про наступне звільнення, а наказ було вручено лише 09.02.2016 р. В зв'язку з цим вона просила поновити її на посаді заступника директора за сумісництвом, стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.02.2016 р. по день поновлення, відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2016 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при звільненні позивача з роботи за сумісництвом діяв у відповідності до вимог діючого трудового законодавства.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 21, 23, 43-1, 103 КЗпП України, постанови КМ України від 03.04.1993 р. №245, Положення про умови роботи за сумісництво працівників державних підприємств, установ і організацій, затвердженого спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України №43 від 28.06.1993 р., зареєстрованого МЮ України 30.06.1993 р. за №76.

Як видно з матеріалів справи, позивач відповідно до наказу №К-59-060 від 19.06.2015 р. була переведена на посаду вчителя інформатики Українського фізико-математичного ліцею з 01.07.2015 р. по 30.06.2017 р. Наказом №К-75-060 від 28.08.2015 р. позивача було прийнято на посаду заступника директора з навчальної роботи за сумісництвом (0,5 ставки) з 01.09.2015 р. по 30.06.2017 р. В наказі №К-08-060 від 08.02.2016 р. було зазначено, що позивача було звільнено від сумісництва з посади заступника директора з навчальної роботи (0,5 ставки) з 08.02.2016 р. у зв'язку з прийняттям на роботу іншого працівника, який не є сумісником, згідно ст. 43-1 КЗпП України. Підставою для видання наказу було зазначено: подання керівництва підрозділу та розпорядження першого проректора Закусила О.К. В матеріалах справи міститься копія подання виконуючого обов'язки директора Українського фізико-математичного ліцею Салівон Г.І. від 05.02.2016 р., в якому він просив звільнити ОСОБА_1 з посади заступника директора з навчальної роботи, яка працює за сумісництвом та призначити на цю посаду іншого працівника на постійній основі (а/с 90). 08.02.2016 р. виконуючим обов'язки директора Салівоном Г.І. було направлено подання про прийняття на постійну посаду заступника директора з навчальної роботи Засєдки Л.М.

Доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, були предметом перевірки суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку.

Відповідно до Штатного розпису у відповідача з 01.01.2016 р. було передбачено 4 штатні одиниці адмінперсоналу, за умовами оплати віднесені до педагогічного персоналу - директор, заступник директора з начально-виховної роботи, заступник директора з навчальної роботи, заступник директора з навчально-методичної роботи (а/с 71).

Положеннями ст. 43-1 КЗпП України визначено, що при звільненні з роботи за сумісництвом не передбачено обов'язку попередження працівника про наступне звільнення.

Таким чином, судом було першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 755/4987/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11591/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Гаврилова О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.