АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/10/16 Справа № 202/6912/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Міхеєва В.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Свистунової О.В., Ремеза В.А.

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2015 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на ті обставини, що квартира АДРЕСА_1 належить їй та відповідачу у рівних частках.

У звязку з тим, що відповідач сам фактично користується всією квартирою, що унеможливлює її проживання у спірній квартирі та порушує права власника, позивачка просила визначити між співвласниками порядок користування квартирою, а саме: виділити їй в користування житлову кімнату площею 17,1 кв. м., лоджію 2,1 кв. м., виділити в користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 10,4 кв. м.; у спільному користуванні співвласників залишити допоміжні приміщення та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2015 року та ухвалити нове, по суті позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2013 року було розподілено спільне сумісне майно подружжя та визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_2, по 1/2 частині за кожним (а. с. 4-5).

Право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зареєстровано за ОСОБА_2 (а. с. 6).

Відповідно до положень ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майно, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вірно застосувавши положення ст. ст. 317, 321, 356, 358 ЦК України, оцінивши докази відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, із дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що варіант визначення порядку користування квартирою, запропонований позивачкою, порушує житлові права відповідача.

Колегія суддів погоджується із такими висновками.

Як убачається з матеріалів справи, спірна квартира відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 10 березня 1996 року, складається із двох ізольованих кімнат житловою площею 17,1 кв. м (з виходом на лоджію площею 2,1 кв.м) та кімнати житловою площею 10,4 кв. Загальна площа квартири 45,2 кв. м., житлова площа 27,5 кв. м. (а. с. 7-10).

Сторонам на праві власності належить по 1/ 2 частині квартири, що становить по 13,75 кв.м житлової площі.

Виділення відповідачу у користування кімнати житловою площею 10,4 кв.м погіршить його права, оскільки матиме місце відступ від розміру жилої площі, що припадає на частки сторін у зазначеній квартирі, в сторону зменшення на 3,35 кв.м, тоді як позивачка отримає у користування на 3,35 кв.м жилої площі більше від жилої площі, яка відповідає частці відповідача.

Питання визначення інших варіантів користування спірним житлом позивачка не ставила, хоча таке право судом першої інстанції їй розяснювалося.

За таких обставин встановити інший порядок користування спірною квартирою, ніж просить позивачка, не порушивши інтереси сторін, не є можливим.

Доводи апеляційної скарги, що суд належним чином не визначився з предметом позову та характером спірних правовідносин колегія суддів відхиляє, оскільки вони суперечать висновкам суду та матеріалам справи.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга не містить.

Судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, тому колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді