Справа № 190/11/16-ц
Провадження №2/190/88/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м.Пятихатки

Пятихатський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Резніченка М.С.,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и в:

11.01.2016 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 10262,80 грн. в рахунок вішокдування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, сплачені 500 грн. за правову допомогу і 551,20 грн. судового збору, обгунтовуючи вимоги тим, що 26.09.2015 р. він керував належним йому на праві власності та за ним зареєстрованим автомобілем НОМЕР_1, 2011 року випуску, рухався по вул.. Леніна в с. Саксагань Пятихатського району Дніпропетровської області, де ОСОБА_3 керував велосипедом «Торнадо», рухаючись по узбіччю назустріч. При виїзді на проїзну частину вулиці ОСОБА_3 не був уважний, не переконався у безпечності і не створенні перешкод іншим учасникам дорожнього руху допустив зіткнення з передньою частиною автомобіля, який отримав механічні пошкодження. Постановою Пятихатського районного суду 09.12.2015 р. ОСОБА_3 визнано винним за ст. 124 КУпАП, накладено стягнення. Після ДТП автомобіль відремонтований на станції ТО і ним сплачено за ремонтні роботи 10262,80 грн., з яких 4000 грн. за роботи по ремонту, 6262,80 грн. складає вартість запчастин і матеріалів. Крім того, ним понесені витрати по наданню правової допомоги у 500 грн., сплачено судовий збір 551,20 грн., які просить стягнути з винного на його користь.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач позов визнав частково і пояснив, що дійсно 26.09.2015 р. за його участі сталася дорожньо-транспортна пригода. Вину у пригоді визнає повністю, готовий відшкодовувати заявлені до стягнення суми. Вважає, що у даній пригоді є вина і ОСОБА_2, адже він повинен був упевнитись у безпечності руху, пропустити його, бо він виїздив велосипедом з другорядної дороги, видимість для нього (ОСОБА_3С.) була обмежена. З переліком запасних частин і матеріалів, використаних для ремонту і відновлення автомобіля ОСОБА_2 погоджується частково, вважаючи, що 2 скотча 48 мм Manuli, наждачна бум ага листова № 400, серветка антистатична не могли бути використані в заявлений кількості, а номерний знак повинен був видаватися позивачеві відповідними органами, а не підлягати відновленню сторонньою особою та коштувати 350 грн.. В судових дебатах пояснив, що в перерві між судовими засіданнями дійшли згоди з ОСОБА_2 про порядок та строки відшкодування шкоди, позов визнав повністю.

Заслухавши сторони, дослідивши наявні у справі письмові докази суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2015 р. у справі № 190/1657/15-п ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_3 26.09.2015 р. о 18.30 годині, рухаючись на велосипеді «Торнадо» по узбіччю та виїжджаючи на проїзну частину вул. Леніна в с. Саксагань Пятихатського району, не був уважний, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, що рухався в зустрічному напрямку. внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_3 порушив п. 2.3, 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України. ОСОБА_3 факт вчинення ним правопорушення у суді визнав (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САЕ 983287, виданого Жовтоводським ВРЕВ ОСОБА_4 України в Дніпропетровській області, автомобіль НОМЕР_3, 2011 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с. 6).

Статтею 61 ч.ч. 1, 4 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Судом встановлено, що протиправними діями ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_5 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 26.09.2015 р., заподіяно матеріальну шкоду, що підтверджується рахунком № ЧП-000816 від 31.10.2015 р., актом виконаних робіт № ЧП-000816 від 31.10.2015 р., квитанцією до прибуткового касового ордеру № 0 від 31.10.2015 р., за підсумками яких ОСОБА_2 сплатив фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 10262,80 гривень, з яких 6262,80 грн. понесені витрати за запасні частини і матеріали, 4000 грн. понесені витрати на ремонтні роботи по відновленню автомобіля (а.с. 10-12).

Відповідно до ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 цього Кодексу з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Вирішуючи спір суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у спричиненні матеріальної шкоди ОСОБА_2 у суді доведена, не спростована відповідачем і наміру для цього у суді не висловив, погодився на відшкодування запропонованої до стягнення суми.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. До складу витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги включаються витрати на оплату праці адвоката або іншого фахівця у галузі права (гонорар), а також відшкодування витрат, зумовлених наданням правової допомоги, у тому числі витрати, пов'язані із виконанням процесуальних дій у справі. Усі ці витрати повинні перебувати у безпосередньому причинному зв'язку із наданням правової допомоги у конкретній справі, а їх розмір повинен бути розумним. Крім того, склад та розмір цих витрат належать до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин окрім угоди про надання правової допомоги від 05.01.2016 р. (а.с. 18) суду не надано документів, що свідчать про те, що ОСОБА_7 є адвокатом чи фахівцем в галузі права, про дійсну оплату гонорару, а надана позивачем розрахункова квитанція № 412898 від 05.01.2016 р. не може слугувати підставою для стягнення витрат на правову допомогу, оскільки суду не надано квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо. При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам, у тому числі особисті розписки адвоката про одержання гонорару, названа розрахункова квитанція. Водночас суд вказує на те, що витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Самі лише докази укладення угоди про надання правової допомоги і її оплати не можуть бути підставою для відшкодування цих витрат, якщо адвокат у судових засіданнях участі не брав, тому витрати на правову допомогу не підлягають стягненню.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сплачені ОСОБА_2 551,20 грн. судового збору підлягають стягненню з ОСОБА_3 (а.с. 1, 2).

На підставі ст.ст. 1166, 1192 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 84, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_4) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_5) 10262 гривень 80 копійок в рахунок відшкодування завданої шкоди, 551 гривень 20 копійок сплаченого судового збору на загальну суму 10814 (десять тисяч вісімсот чотирнадцять) гривень.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 28 січня 2016 року.

Суддя М.С.Резніченко