Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2236/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Потапенко В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

02.11.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого-судді Потапенка В.І.

суддів Суржика М.М., Чорнобривець О.С.

секретар Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення вартості відновлювального ремонту автомобіля, -

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення вартості відновлюваного ремонту автомобіля у сумі 24700 грн. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 08.09.2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки в сумі 19 745 (девятнадцять тисяч сімсот сорок пять) грн., а також вирішено питання про судові витрати.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 08.09.2016 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Згідно п.3 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення , з підстав , передбачених ст. 309 ЦПК України. Судом першої інстанції встановлено , що о 07 год. 25 хв. 14 жовтня 2014 року в місті Кіровограді відбулося зіткнення транспортного засобу марки «ВАЗ - 21093», державний номер НОМЕР_1, під керуванням відповідача ОСОБА_2, з транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний номер ВА 1024 BP, під керуванням ОСОБА_4, власником якого є позивачка (а.с.7-10). Згідно із постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2014 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 5-6). Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11.01.2016 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та Товариства з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа Гарант» на користь ОСОБА_3 26 395,33 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати, в іншій частині позовних вимог відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 20.04.2016 вказане рішення залишене без змін (а.с. 7-13) Відповідно до висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 17 від 03.09.2015 розмір матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який був спричинений власнику автомобіля «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_2, внаслідок ДТП, що сталася 14 жовтня 2014 року складав 50 948 грн. 79 к.. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_2, на момент настання страхового випадку 14 жовтня 2014 року складала 84 682 грн. 89 к. (а.с. 14-18). Згідно із актами виконаних робіт № 152/1 від 12.11.2014 та № 25 від 11.03.2016, розрахункових квитанцій ОСОБА_3 сплатила ФОП ОСОБА_5 за ремонт автомобіля 74 700 грн. (а.с. 19-26). З врахуванням встановлених обставин справи, суд першої інстанції з посиланням на ст.1166,1172,1187, 1192, 1194 ЦК України дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. При цьому суд зазначив, що вказані акти та розрахункові квитанції сприймає як належні та допустимі докази реальної вартості ремонтних робіт здійснених відповідачем, оскільки основними видами діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 дійсно є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, допоміжне обслуговування наземного транспорту, а вартість запчастин та вартість їх заміни з часу проведення експертизи змінилася (а.с. 29-30). Також суд врахував, що запасні частини: ричаг прокольний (вартість разом із роботами по заміні 2 440 грн.), ричаг верхній поперечний (вартість разом із роботами по заміні 2 415 грн.), ричаг поперечний (роботи по заміні 100грн.) не зазначені в ремонтній калькуляції експерта, тому вартість вказаних запасних частин та витрат на їх заміну, не повязані із шкодою, заподіяною дорожньо-транспортною пригодою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позову , але вважає , що розмір стягнення матеріальних збитків судом визначено неправильно. Відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст.. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність , у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням) Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції були залишені поза увагою інші запасні частини, що не зазначені у ремонтній калькуляції експерта , а саме: облицювання А-стояка влів. 1016 грн., облицювання В-стояка вл. 1698 грн., облицювання С-стояка л. 1080 грн., колегія суддів вважає обґрунтованими. Як вбачається із ремонтної калькуляції № 37 від 14.10.2014 року зазначені вище облицювання відсутні у переліку запасних частин , які необхідно придбати для проведення ремонту пошкодженого автомобіля позивача ( ас. 69), а передбачено зняття наявних у автомобілі та повторне встановлення ( ас. 67) Разом із тим, у наданому позивачем акті виконаних робіт № 25 від 11.03.2016 року зазначено, що на автомобіль встановлені нові запчастини , а саме : облицювання А-стояка влів. 1016 грн., облицювання В-стояка вл. 1698 грн., облицювання С-стояка л. 1080 грн., загальною вартістю 3794.00 грн. ( ас. 21) Таким чином вартість нових запасних частин, придбаних позивачем та не передбачених у ремонтній калькуляції експерта у сумі 3794.00 грн. відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача не підлягає. Доводи скарги про те, що надані позивачем акти виконаних робіт по ремонту автомобіля не містять розшифровки , а саме : не зазначено кількість та конкретну назву використаних матеріалів на підготовку , фарбування , полірування, антикорозійну обробку , не зазначено вартість окремого виду робіт, нормо-годин , іх вартість , колегія суддів вважає частково обґрунтованими. Разом із тим, відсутність таких даних при наявності висновку експерта про вартість відновлювального ремонту автомобіля у сумі 84682, 89 грн. станом на 14.10.2014 року та проведення ремонту автомобіля за 74700.00 грн. станом на 11.03.2016 року свідчать про те, що витрати на проведення відновлювального ремонту автомобіля не перевищують визначеної експертом суми. Доказів, які б підтверджували доводи відповідача про те, що вартість робіт , зазначених у акті від 25.11.2016 року є меншою ніж 6000 грн., останнім не надано. Інші довди апеляційної скарги є також необґрунтованими. Виходячи з вищенаведеного , колегія суддів дійшла висновку , що судом першої інстанції постановлено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його зміни.

Керуючись ст.ст. 1166,1187,1192,1194 ЦК України, ст. 303, п.3 ч.1 ст. 307, п. 4 ст. 309,ст.ст. 313, 314, 316, 319 ЦПК України , колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2016 року змінити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки в сумі 15951 грн. В решті рішення залишити без змін. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 446,30 грн. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 160.00 гн. Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді :