АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1657/16 Справа № 207/5085/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Козлов С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Болтунової Л.М., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря: Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, Баглійський районний відділ у м. Дніпродзержинську Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Абонент ХХ1", про виселення без надання іншого жилого приміщення, зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги в ході розгляду справи, просив суд виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання їй іншого житлового приміщення та зобов'язати Баглійський районний відділ у м. Дніпродзержинську Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області зняти її з реєстраційного обліку за цією адресою, посилаючись на те, що без його відома за рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 19.08.2008 року його зняли з реєстраційного обліку з цієї квартири, після чого ОСОБА_5 її приватизував і за договором купівлі-продажу від 11.10.2008 року продав ОСОБА_4, а заочним рішенням цього ж суду 17.09.2009 року його знову вселили та 13.10.2009 року зареєстрували в спірну квартиру. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.12.2011 року розпорядження голови Фонду Комунальної власності м. Дніпродзержинська № 5/1595-р від 26 серпня 2008 року про передачу у власність ОСОБА_6 цієї квартири було визнано незаконним та скасовано, свідоцтво про право власності на неї від 26.08.2008 року на імя ОСОБА_6 і договір купівлі-продажу квартири від 11 жовтня 2008 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, визнані недійсними, а рішенням цього ж суду від 09 квітня 2014 року ОСОБА_4 із квартири був виселений без надання іншого жилого приміщення і був знятий із реєстраційного обліку, але 03 березня 2014 року за місяць до прийняття судом цього рішення у квартирі ОСОБА_4 незаконно зареєстрував без його згоди та відома свою дружину ОСОБА_2, чим були порушені його житлові права.

ОСОБА_2 позов ОСОБА_3 не визнала та у червні 2015 року звернулась до суду із зустрічним позовом про визнання його таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням, та зняття його з реєстраційного обліку з тих підстав, що він у спірній квартирі з 1996 року не мешкає і за неї не сплачує, оскільки отримав у спадщину будинок № 246 по вул. Ціолковського в м. Дніпропетровську.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року ОСОБА_2 виселена з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення та зобов'язано Баглійський районний відділ у м. Дніпродзержинську Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області зняти її з реєстрації у цій квартирі, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 243,60 грн. судового збору, а в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення та скасування рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 98 ЖК України наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім'ї наймача. Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

За ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 з 1984 року був зареєстрований та мешкав у ІНФОРМАЦІЯ_1, де також був зареєстрований нині покійний його вітчим - ОСОБА_5, за позовом якого заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 липня 2008 року ОСОБА_3 був визнаний таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням та був знятий з реєстрації у квартирі, після чого розпорядженням голови Фонду Комунальної власності м. Дніпродзержинська № 5/1595-р від 26 серпня 2008 року спірна квартира була передана у приватну власність ОСОБА_6, який за договором купівлі-продажу від 11.10.2008 року продав її ОСОБА_4.

Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.09.2009 року ОСОБА_3 було вселено та 13.10.2009 року зареєстровано в спірну квартиру, а рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.12.2011 року розпорядження голови Фонду Комунальної власності м. Дніпродзержинська № 5/1595-р від 26 серпня 2008 року про передачу у власність ОСОБА_6 квартири було визнано незаконним та скасовано, свідоцтво про право власності на неї від 26.08.2008 року на імя ОСОБА_6 і договір купівлі-продажу квартири від 11 жовтня 2008 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, визнані недійсними.

03 березня 2014 року у зазначеній квартирі ОСОБА_4 зареєстрував без згоди та відома ОСОБА_3 свою дружину ОСОБА_2.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 квітня 2014 року ОСОБА_4 із спірної квартири був виселений без надання іншого жилого приміщення і був знятий із реєстраційного обліку.

За таких обставин, дійшовши правильного висновку про те що, ОСОБА_4 відповідачка у спірній квартирі була зареєстрована неправомірно, а ОСОБА_3 в ній не проживав з поважних причин, оскільки у квартирі до теперішнього часу знаходяться речі та меблі ОСОБА_4 і відповідачки, яка там проживає, та між сторонами склались неприязненні стосунки, суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 та відмовив в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, керуючись названими нормами закону.

Доводи ОСОБА_2 у скарзі про законність її реєстрації у спірній квартирі та недоведеність поважних причин не проживання в ній ОСОБА_3 з 1996 року не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи і встановлених в судовому засіданні дійсних обставинах справи, нормах регулюючого спірні правовідносини законодавства та фактично зводяться до їх одностороннього тлумачення лише на свою користь, повторного обґрунтування своїх позовних вимог і переоцінки тих доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: