Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1534/15-ц

26 січня 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючого судді ВІнтоняк М.Б.

секретаря Бойчук О.В.

за участю представників позивачів ОСОБА_1,ОСОБА_2

представника відповідача

Надвірнянської міської ради Дем*янчука Я.Б.

представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Надвірнянської міської ради, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення сесії Надвірнянської міської ради про передачу земельної ділянки у власність та визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися в суд з позовом до Надвірнянської міської ради, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення сесії Надвірнянської міської ради про передачу земельної ділянки у власність та визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, мотивуючи тим,що згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 березня 1993 року позивачам і їхнім родичам : ОСОБА_9 , ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 належить по 1/6 частці квартири АДРЕСА_1. 22 грудня 1993 року рішенням № 354 виконавчого комітету Надвірнянської міської ради народних депутатів, ОСОБА_9,який являється дідом позивачів , передано в приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,0600 га, яка розташована поруч зазначеного жилого будинку.

В 2001 році ОСОБА_9 помер так і не оформивши державний акт на право власності на землю. Вказаною земельною ділянкою після його смерті продовжували користуватись всі члени його сім'ї, в тому числі позивачі.

На той час між усіма сусідами, жителями будинку АДРЕСА_1 установився сталий порядок користування земельними ділянками,що розташовані поруч вказаного жилого будинку .

Це підтверджується рішенням Надвірнянської міської ради від 27 липня 2006 року № 204-УІ/2006 згідно якого відповідачу ОСОБА_5 дозволено розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки , якою він користувався ,у власність загальною площею 0,0578га.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_12 - батько позивачів. Його частку права власності на квартиру АДРЕСА_1 успадкували позивачі в рівних частках.

Після смерті батька позивачі продовжували користуватись земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та бажали її приватизувати. В зв'язку із чим, в травні 2011 року звернулись в Надвірнянську міську раду із заявою про передачу їм у власність вказаної земельної ділянки , однак відповіді від міської ради не отримали.

На початку 2015 року позивачі дізналися ,що відповідач ОСОБА_5 приватизував земельну ділянку площею 0,0979 га ,що знаходиться в АДРЕСА_1 на підставі рішення Надвірнянської міської ради від 22 жовтня 2010 року № 3487-49/2010 ,яким дозволено відповідачу ОСОБА_5 розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0979га на АДРЕСА_1 та рішення сесії Надвірнянської міської ради № 1935-44/2014 від 23.10.2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в м. Надвірна та передачу їх у власність» ,яким передано відповідачу ОСОБА_5 у власність вказану земельну ділянку.

На підставі даного рішення сесії відповідач ОСОБА_5 10.11.2014 року отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно і зареєстрував своє право власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вважають дані рішення сесій Надвірнянської міської ради незаконними, а свідоцтво про право власності недійсним з наступних підстав: в площу земельної ділянки,яка передана у приватну власність відповідачу входить частина земельної ділянки , якою користувалася сім*я позивачів і яка належала на праві приватної власності їхньому дідові ОСОБА_9.

Крім того , в основі обґрунтування рішення від 22 жовтня 2010 року № 3487-49/2010 , є посилання на заяву батька позивачів ОСОБА_12 Зі змісту вказаної заяви вбачається, що ОСОБА_12 відмовляється в користь відповідача ОСОБА_5 від земельної ділянки. Вважають , що дану заяву не можна брати до уваги, оскільки земельною ділянкою за рахунок якої збільшилась площа приватизованої земельної ділянки відповідача користувалась сім'я ОСОБА_12. Жоден із членів сім'ї ніколи не відмовлявся від користування земельною ділянкою. Також необхідно звернути увагу на зміст заяви, оскільки остання не відображає паспортних даних громадянина , який відмовився від земельної ділянки, а також відсутні матеріали які б схематично відображали місце розташування та розміри земельної ділянки. Окрім того, на вказану заяву не збиралась земельна комісія Надвірнянської міської ради, яка би перевірила, про яку саме земельну ділянку йдеться в заяві її розміри та місце розташування. Окрім того, при поступленні такої заяви до органу місцевого самоврядування, Надвірнянська міська рада у відповідності до ст.142 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року повинна була прийняти рішення про припинення права користування земельною ділянкою, що останньою не було зроблено.

В судовому засіданні представники позивачів просили позов задоволити і постановити рішення ,яким визнати незаконним та скасувати рішення Надвірнянської міської ради №3487-49/2010від 22 жовтня 2010 року «Про визнання таким, що втратило чинність рішення міської ради № 204-ІУ/2006 від 27.07.2006 року та про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на АДРЕСА_1 ОСОБА_5» та рішення Надвірнянської міської ради № 1935-44/2014 від 23 жовтня 2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в м.Надвірна та передачу їх у власність» та визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,0979га (кадастровий номер НОМЕР_1) ,що розташована в АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_5 з підстав вказаних у позовній заяві

Представник відповідача Надвірнянської міської ради в судовому засіданні позов не визнав і пояснив , що рішення Надвірнянської міської ради №3487-49/2010від 22 жовтня 2010 року «Про визнання таким, що втратило чинність рішення міської ради № 204-ІУ/2006 від 27.07.2006 року та про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на АДРЕСА_1 ОСОБА_5» та рішення Надвірнянської міської ради № 1935-44/ 2014 від 23 жовтня 2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в м.Надвірна та передачу їх у власність» прийняті в межах компетенції Надвірнянської міської ради і в порядку встановленому законодавством. Перед прийняттям рішення сесією Надвірнянською міською радою земельні питання розглядаються на засіданні постійної депутатської комісії з питань земельних відносин.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав і пояснив ,що відповідач набув право власності на земельну ділянку площею 0,0979 га ,що розташована в АДРЕСА_1 в порядку приватизації на підставі рішення Надвірнянської міської ради №3487-49/2010від 22 жовтня 2010 року «Про визнання таким, що втратило чинність рішення міської ради № 204-ІУ/2006 від 27.07.2006 року та про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на АДРЕСА_1 ОСОБА_5» та рішення Надвірнянської міської ради № 1935-44/ 2014 від 23 жовтня 2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в м.Надвірна та передачу їх у власність» і свідоцтва про право власності на вказану земельну ділянку від 10.11.2014 року . Відомості про право власності відповідача на спірну земельну ділянку внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказану земельну ділянку відповідач набув у власність в порядку передбаченому земельним законодавством за рахунок земель сільськогосподарського призначення м.Надвірна .

Просить в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків , дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.60 ЦПК України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку ,встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна особа зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилвється як на підставу своїх вимог та заперечень .

Згідно частин першої, другої статті 78 ЗК України (2001 року) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Поняття земельної ділянки як об'єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Ст..12 ЗК України/в редакції 2001 року/ передбачено ,що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад: б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу: в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальн6ої власності відповідно до цього кодексу.

У відповідності до ст. ст..116 ,118,122 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень,визначених цим Кодексом або за результатами аукціонів.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх в користування.

Сільські,селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачено ст..118 ЗК України .

Відповідно до ст..125,126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право власності,користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Особливістю набуття суб"єктивного права власності на землю громадянами та юридичними особами є те, що для виникнення права власності на земельну ділянку не достатньо лише одного юридичного факту, а має бути юридичний склад, з яким закон пов"язує настання, зміну і припинення правовідносин власності на землю. Це означає, що прийняття органами місцевого самоврядування чи державної влади рішення про передачу земельної ділянки у власність не призводить до появи нового власника землі, якщо не будуть виконані інші юридичні дії щодо формування земельної ділянки як об"єкта права власності, виготовлення, видачі і реєстрації документа про право власності на землю.

В судовому засіданні встановлено ,що на підставі клопотання відповідача ОСОБА_5 Надвірнянська міська рада 22.10.2010 року надала йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0979 га по АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення м.Надвірна. Дані обставини підтверджено рішеннм сесії Надвірнянської міської ради: № 3487-49/2010 від 22.10.2010 року «Про визнання таким,що втратило чинність рішення міської ради №204-IV/2006 від 27.07.2006 року та про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на АДРЕСА_1 ОСОБА_5»,поясненнями свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні , визнали сторони в судовому засіданні.

На підставі даного рішення ПП «Західземпроект» в 2013 році розробило проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність відповідачу ОСОБА_5 .

Даний проект землеустрою погоджено в порядку передбаченому ст..186-1 ЗК України ,що підтверджено наявними матеріалами справи.

Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2, шо підтверджено витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.10.2014 року .

На підставі погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Надвірнянська міська рада 23.10.2014 року прийняла рішення № 1935-44/ 2014 від 23 жовтня 2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в м.Надвірна та передачу їх у власність»,яким затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки і передала відповідачу у приватну власність земельну ділянку площею 0,0979 га по АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ст..4,5,18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 10.11.2014 року зареєстровано право власності ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і видано свідоцтво про право власності.

Ст.. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено ,що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно ст..152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Ст..393 ЦК України , ст.155 ЗК України передбачено ,що правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування,який не відповідає законові і порушує права власника ,за позовом власника майна визнається судом незаконним.

Судом встановлено ,що відповідач ОСОБА_5 набув право власності на земельну ділянку площею 0,0979 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 в порядку передбаченому земельним законодавством, а тому відсутні підстави для визнання незаконними рішень Надвірнянської міської ради № 3487-49/2010 від 22.10.2010 року і № 1935-44/ 2014 від 23 жовтня 2014 року в частині передачі у приватну власність відповідачу ОСОБА_5 земельної ділянки і визнання недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку .

Доводи представників позивачів про те , що частина земельної ділянки ,яка передана у приватну власність відповідачу ОСОБА_5 належала на праві приватної власності їхньому дідові ОСОБА_9 на підставі рішення виконавчого комітету Надвірнянської міської ради народних депутатів від 22.12.1993 року №354 ,яким йому про передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,06 га і вилучення вказаної земельної ділянки відбулося без їхньої згоди ,суд вважає безпідставними.

Ст..22 ЗК України /в редакції 1990 року/ який діяв на час прийняття даного рішення , передбачено,що право власності на земельну ділянку виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі та одержання державного акта про право власності на землю.

В судовому засіданні встановлено ,що межі вказаної земельної ділянки,яка передана ОСОБА_9 у приватну власність на підставі даного рішення виконкому Надвірнянської міської ради народних депутатів в натурі землевпорядними організаціями відведені не були, державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку відсутній.

При таких обставинах суд вважає,що ОСОБА_9 не набув право власності на вказану земельну ділянку в порядку передбаченому земельним законодавством.

Дана земельна ділянка після смерті ОСОБА_9 в 2001 році не була успадкована його сином ОСОБА_12-батьком позивачів ,який помер в 2011 році і він не набув права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування . При житті ОСОБА_12 відмовився від користування земельною ділянкою в користь ОСОБА_5 , що підтверджено його заявою до Надвірнянської міської ради від 19.10.2010 року .

З огляду на це суд не може поставити в основу підтвердження позовних вимог позивачів пояснення свідків ОСОБА_14,ОСОБА_15 оскільки дані свідки в судовому засіданні зазначили лиш факт користування земельними ділянками жильцями будинку АДРЕСА_1 ,однак не зазначили правомірності такого користування.

Фактичне користування земельною ділянкою не створює права на неї незалежно від тривалості користування,якщо її не було надано в установленому земельному законодавством порядку.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів,наданих сторонами ,судом встановлено ,що позивачі і їхні родичі не були правомірними власниками або користувачами спірної земельної ділянки , а тому їхньої згоди на вилучення і передачу відповідачу ОСОБА_5 земельної ділянки у приватну власність не потрібно.

Крім того судом встановлено ,що земельна ділянка площею 0,0979 га ,яка передана у приватну власність відповідачу ОСОБА_5 належала до комунальної власності , а тому Надвірнянська міська рада в межах наданих їй повноважень передала відповідачу ОСОБА_5 у приватну власність вказану земельну ділянку .

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що права позивачів при наданні відповідачу земельної ділянки у приватну власність не були порушені , а тому в позові слід відмовити.

На підставі ст. 12,.31,112,125,126,152,153,155, 158 ЗК України, керуючись ст..209,213-215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Надвірнянської міської ради, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішеннь сесії Надвірнянської міської ради: № 3487-49/2010 від 22.10.2010 року «Про визнання таким,що втратило чинність рішення міської ради №204-IV/2006 від 27.07.2006 року та про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на АДРЕСА_1 ОСОБА_5»,№ 1935-44/2014 від 23.10.2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в м. Надвірна та передачу їх у власність « та визнання недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_5 на нерухоме майно від 10.11.2014 року : земельну ділянку площею 0,0979 га,кадастровий номер НОМЕР_2, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Вінтоняк М.Б.

Повний текст рішення виготовлено 29.01.2016 року