Справа № 308/8410/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Леміш О.М

при секретарі Химинець О.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1С

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1С звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2Ф про стягнення заборгованості за аліментами .Свої вимоги обгрунтовує тим, що 22.08.2006 року між сторонами було розірвано шлюб. Від шлюбу уних народилась донька ОСОБА_3 , 26.08.2003 року.За рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 21.03.2011 року на користь позивачки стягнуто з ОСОБА_2Ф аліменти на утримання доньки доньки в розмірі 800 грн. Щомісячно. Після ухвалення судом рішення було відкрито виконавче провадження, однак відповідач ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість. У звязку з цим, просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за аліментами за період з січня 2011 року червень 2016 року в розмірі 50451 ,00 грн.

Позивачка в судовому засіданні заяву підтримала та просила суд таку задовільнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення.

Суд, заслухавши позицію позивачки, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що 22.08.2006 року між ОСОБА_1С та ОСОБА_2Ф було розірвано шлюб. Від шлюбу уних народилась донька ОСОБА_3 , 26.08.2003 року. За рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 21.03.2011 року на користь позивачки стягнуто з ОСОБА_2Ф аліменти на утримання доньки в розмірі 800 грн. щомісячно. Після ухвалення судом рішення було відкрито виконавче провадження, однак відповідач ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно довідки Ужгородського МВ ДВС в період з січня 2011 року червень 2016 року становить 50451 ,00 грн.

Вирішуючи питання про стягнення заборгованості за аліментами суд виходить з наступного.

Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Такий же порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання про заборгованість лише у разі спору про її розмір. Тобто, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень цього Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. В свою чергу ст. 187 СК України визначає порядок відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника, тобто за його заявою, а не на підставі рішення суду.

Таким чином ч. 3 ст. 194 СК України визначає порядок стягнення заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України.

З огляду на зазначене, враховуючи відсутність спору з приводу розміру заборгованості за аліментами, а також те, що заборгованість за аліментами може бути стягнута за рішенням суду тільки у випадку, якщо аліменти відраховуються на підставі заяви платника аліментів, а не за виконавчим листом, як є у цьому випадку, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення заборгованості за аліментами, а відтак в задоволення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 224, 225, 294 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М Леміш