Справа №339/251/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 року м. Болехів . Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання: Ганчар Л.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічними позовами ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання права власності та ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

12.08.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити, що її мати ОСОБА_5, яка померла 13.01.2004 року, прийняла спадщину у вигляду будинковолодіння в м.Болехові по вул. Коновальця,62 шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_6 та є її дочкою.

В процесі розгляду справи позивач, збільшивши позовні вимоги, просила суд визнати за нею право власності на 1/4 частки спадкового будинку по вул. Коновальця, 62 в м.Болехові. (а.с.40).

Вимоги мотивує тим, що її мати заповіла майно сину ОСОБА_7 та внучці ОСОБА_4 , але не зважаючи на це, вона має право на обов"язкову частку, як непрацездатна дочка спадкодавця.

15.09.2016 р. відповідач ОСОБА_3 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання за нею права власності на 3/8 частин вказаного будинковолодіння, як спадкоємець (дружина) після смерті свого чоловіка ОСОБА_7, якому його мати ОСОБА_5 заповіла половину належного їй майна. (а.с.60).

15.09.2016 р. відповідач ОСОБА_4 подала зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на 3/8 частин вказаного будинковолодіння, яке вона успадкувала за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_5 (а.с.70).

Ухвалами суду від 16.09.2016 дані зустрічні позови об"єднані в одне провадження первісним позовом.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, що не суперечить вимогам ст. 158 ЦПК , згідно якої особа, яка бере участь в справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та представник ОСОБА_1 підтримали позовні вимоги з наведених вище підстав. Додатково ствердили, що первинним власником цього будинковолодіння була ОСОБА_6, яка є матір"ю ОСОБА_5 Окрім того, вони визнали, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживали разом в цьому будинковолодінні та були переселені з Польщі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності вважає, що позови ( як первісний так і зустрічні) підлягають до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду справи є будинковолодіння в м. Болехові, по вул. Коновальця,62, як спадкове майно після смерті ОСОБА_5

Встановлено, що попереднім власником будинковолодіння згідно правовстановлюючих документів на а.с.9-10 була мати ОСОБА_5 - ОСОБА_6, який отримала це будинковолодіння 04.10.1954року в дар .

Поясненнями свідків стверджується, що в ОСОБА_6Я, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_8 народила дочку ОСОБА_9

Викладене підтверджується записами в метриці вінчанння Православного уряду від 16.07.1943року, в якому зазначено, що ОСОБА_10 є дочкою ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та одружилася з ОСОБА_13, внаслідок чого надалі іменувалась прізвищем ОСОБА_14. (а.с.8).

Окрім цього, факт родинних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтвердили свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_14, які проживають поруч із вказаним будинковолодіння.

Зокрема, вони пояснили, що ОСОБА_15 була єдиною дочкою ОСОБА_6, вони були переселені з Польщі і разом проживали в будинку по вул.Коновальця, 62 в м.Болехові. Спочатку померла ОСОБА_6, а її дочка ОСОБА_10, похоронивши матір, продовжувала проживати у вказаному будинку та доглядати за ним до своєї смерті, вона користувалася всіма речами матері, доглядала за садом та городом.

Однак актовий запис про народження ОСОБА_9 у відділі РАЦСУ м.Болехова не зберігся в зв"язку з пожаром, що мав місце в 2013році, що підтверджується довідкою відділу РАЦСУ. З свідоцтва про смерть вбачається, шо ОСОБА_6 померла 13.03.1986року, внаслідок чого відкрилася спадщина у м. Болехові по вул. Коновальця,62. (а.с.5).

Оскільки цивільні відносини, пов'язані з прийняттям спадщини, виникли й закінчилися до 01 січня 2004 року до набрання чинності Цивільним Кодексом України, відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу суд при вирішенні даного спору застосовує до них положення ЦК Української РСР 1963 року.

Статтями 524, 529, 549ЦК України ( в редакції 1963р.) передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом та заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є , в рівних частках, діти, дружина, батьки померлого.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (днем смерті спадкодавця).

Як встановлено ст. 538 цього ж Кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців із дня відкриття останньої він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем її відкриття заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК, статті 34, 35, 38 Закону від 2 вересня 1993р. Про нотаріат.)

Дія зазначених норм закону поширюється на спадкоємців як за заповітом, так і за законом.

Встановлено, що ОСОБА_5, будучи єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_6 прийняла спадщину, оскільки після її смерті, похоронивши матір, одразу вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини, зокрема, продовжувала проживати в будинку, користуватися особистими речами матері ( посудом, господарським реманентом) та стала здійснювати догляд за будинком, підтримуючи належний стан ( здійснила ремонт,обробляла земельну ділянку, користувалась садом).

Таким чином, ОСОБА_5 успадкував вказане будинковолодіння, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом і як зазначено в листі нотаріальної контори після смерті ОСОБА_6 спадкова справа не заводилася.

Також встановлено, що ОСОБА_5 за час перебування в шлюбі народила двоїх дітей: ОСОБА_7І та ОСОБА_16, яка змінила прізвище на ОСОБА_1 в зв"язку з одруженням (а.с.6-7).

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого заповіла належне їй майно у рівних частках ОСОБА_4 (внучці- дочці ОСОБА_16І.) та сину ОСОБА_7 (а.с.73).

1301.2004року ОСОБА_5 померла і після її смерті відкрилася спадщина на вказане будинковолодіння в м.Болехові по вул. Коновальця, 62 , яке вона успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_6 шляхом вступу у володіння та управлінням майном .

Як зазначено в ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця) до іншої особи (спадкоємця).

Згідно з положеннями частин 1,2 ст. 1220, ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття cпадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1,3 ст. 1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК строк.

Матеріалами справи стверджується, що після смерті ОСОБА_5 через наявність заповіту спадкування здійснюється спадкоємцями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 як за заповітом та і за законом спадкоємцем -ОСОБА_1, яка на час її смерті (2004рік) досягла пенсійного віку (59років) , тобто є непрацездатною особою.

Як зазначено в с.т. 1241 ЦК УКраїни непрацездатні діти спадкодавця , незалежно від змісту заповіту, спадкують половину частки, яка б належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов"язкова частка).

Оскільки спадкоємцями за законом є двоє дітей після смерті ОСОБА_5, то кожен із них мав би успадкувати по 1/2 частині, а відтак обов"язкова частка ОСОБА_1 становить 1/4 (половина від 1/2 частки).

З листа Долинської нотаріальної контори на а.с.54 вбачається, що піля смерті ОСОБА_3А до нотаріальної конори звернулися ОСОБА_4 (спадкоємець за заповітом) , ОСОБА_1І.( спадкоємець обов"язкової частки).

Їм обом рішенням Болехівського міського суду встановлена додатковий строк для прийнняття спадщини терміном два місяці після смерті ОСОБА_5 ( а.с. 13-14, 88).

Інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_7 спадщину прийняв після смерта матері на підставі ст.1268 ЦК України, оскільки згідно записів в будинковій книзі проживав із спадкодавцем на час її смерті. ( а.с.25-29).

Таким чином, частки спадкоємців в спадщині є такі : ОСОБА_1 (обов"язкова частка) - 1/4 частини, а відповідно, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ( за заповітом) - по 3/8 частин кожен.

Як вбачається із свідоцтва про смерть ОСОБА_7 помер 21 .04.2009року (а.с.62), то спадкоємцем його частки (3/8 частин) є дружина ОСОБА_3, з якою укладено шлюб 20.121.1993року ( а.с.62).

Встановлено, що вона прийняла спадщину, оскільки проживала з ОСОБА_7 у вказаному будинку, продовжуючи і надалі проживати після його смерті та в установлений законом термін не зверталася до нотаріуса із заявою про відмову від її прийняття ( а.с.25-29, 54).

Із відповіді нотаріуса вбачається, що свідоцтва про спадщину після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не видавалися через відсутність документів, підтверджуючий родинний зв"язок між ОСОБА_5 та ОСОБА_6А, а також відомостей про те, що ОСОБА_5 на день смерті ОСОБА_6 дійсно проживала в спадковому будинку. ( а.с.54). Разом з тим суд констатує, що нотаріальна діяльність є специфічна правова форма діяльності, сутність якої полягає в тому, що в її рамках здійснюється застосування правових норм шляхом реалізації нотаріатом юрисдикційних повноважень у безспірних справах пов'язаних із цивільними правовідносинами.

Звернення позивачів до суду засвідчує про те, що дана справа не може тлумачитись як безспірна, а отже до даних правовідносин не може бути застосована нотаріальна форма охорони та захисту прав і законних інтересів позивачів шляхом вчинення нотаріальних дій.

В судовому засіданні є доведеним той факт, що ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_6Я ., після смерті якої вона прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном згідно ст. 549 ЦК в ред. 1963року.

І таким чином, позивачі довели, що саме ОСОБА_5 успадкувала майно після смерті своєї матері ОСОБА_6, а вони : ОСОБА_1І та ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , а позивач ОСОБА_3 - після смерті чоловіка ОСОБА_7 і вона належить їм з часу відкриття спадщини.

Згідно технічного паспорту вказане будинковолодіння складається із: житлового будинку "А", площею 148 кв.м., стодоли "Б", площею 24.5 кв.м., погребу В , площею 20.8 кв.м., навісу Г, площею 12.2 кв.м., стайні Д, площею 20.1 кв.м., стодоли Е, площею 29,5 кв.м., погребу Є, площею 12.3 кв.м., навісу Ж площею 7.1 кв.м., вбиральні З площею 1.3 кв.м., криниці, колонки питної, воріт, огорожі.

На підставі наведеного, ст. 529ЦК (в редакції 1963року), ст. 1268,1270. 1273, ст. 386 ЦК України, керуючись ст. 214,215 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину будинковолодіння по вул.Коновальця,62 в м. Болехів Івано-Франківської області, яке складається згідно технічного паспорту: із житлового будинку "А", площею 148 кв.м., стодоли "Б", площею 24.5 кв.м., погребу В , площею 20.8 кв.м., навісу Г, площею 12.2 кв.м., стайні Д, площею 20.1 кв.м., стодоли Е, площею 29,5 кв.м., погребу Є, площею 12.3 кв.м., навісу Ж площею 7.1 кв.м., вбиральні З площею 1.3 кв.м., криниці, колонки питної, воріт, огорожі.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання права власності задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 3/8 частин будинковолодіння по вул.Коновальця,62 в м. Болехів Івано-Франківської області, яке складається згідно технічного паспорту: із житлового будинку "А", площею 148 кв.м., стодоли "Б", площею 24.5 кв.м., погребу В , площею 20.8 кв.м., навісу Г, площею 12.2 кв.м., стайні Д, площею 20.1 кв.м., стодоли Е, площею 29,5 кв.м., погребу Є, площею 12.3 кв.м., навісу Ж площею 7.1 кв.м., вбиральні З площею 1.3 кв.м., криниці, колонки питної, воріт, огорожі.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання права власності задоволити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 3/8 частин будинковолодіння по вул.Коновальця,62 в м. Болехів Івано-Франківської області, яке складається згідно технічного паспорту: із житлового будинку "А", площею 148 кв.м., стодоли "Б", площею 24.5 кв.м., погребу В , площею 20.8 кв.м., навісу Г, площею 12.2 кв.м., стайні Д, площею 20.1 кв.м., стодоли Е, площею 29,5 кв.м., погребу Є, площею 12.3 кв.м., навісу Ж площею 7.1 кв.м., вбиральні З площею 1.3 кв.м., криниці, колонки питної, воріт, огорожі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Якщо особи, які брали участь в справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Головенко О.С.