Справа №557/32/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі

судді Рудик Л.М.

при секретарі Поліщук Є.В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Гоща цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Віталійовитча

про

визнання права на спадщину за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права на спадщину.

Позивач посилається на те, що 28 листопада 2001 року помер його батько ОСОБА_4, після смерті якого залишилося спадкове майно земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна», розміром 3,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області.

Спадщину після смерті батька він прийняв, фактично вступивши у володіння спадковим майном, але до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини тривалий час не звертався. Коли у 2015 році звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, то останній відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно. Оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) втрачено.

Крім нього спадкоємцями першої черги за законом являються його мати (дружина спадкодавця) ОСОБА_2 та рідний брат (син спадкодавця) ОСОБА_3 відповідачі по справі. Але відповідачі на спадщину не претендують і відмовляються від своєї частки спадкового майна на його користь.

В звязку з наведеним просить в судовому порядку визнати за ним право на спадщину на земельну частку (пай).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засідання позов визнали повністю. Просять визнати право на спадщину (на земельну частку (пай) за позивачем. Вони відмовляються від належних їм часток у спадковому майні на користь позивача, який являється інвалідом дитинства.

Заслухавши пояснення відповідачів, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачі, являючись відповідно синами та дружиною померлого ОСОБА_4, є спадкоємцями першої черги за законом.

ОСОБА_4 помер 28 листопада 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

За життя ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Україна» розміром 3,72 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай), виданим Гощанською районною державною адміністрацією 14 квітня 1997 року.

На даний час оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) втрачений. В звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у спадкодавця нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), про що 29 грудня 2015 року ним було направлено останньому письмове повідомлення про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

З повідомлення Гощанської районної державної нотаріальної контори від 21 січня 2016 року за №01-14/13 вбачається, що на даний час спадщина після смерті ОСОБА_4 ніким не прийнята.

Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивач, який на час відкриття спадщини постійно проживав разом із батьком, спадщину після смерті останнього прийняв. Даний факт підтверджується довідкою № 250 від 10 березня 2015 року, виданою Липківською сільською радою Гощанського району.

Відповідно до положень ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Суд також враховує той факт,що на час відкриття спадщини позивач був неповнолітнім та є інвалідом дитинства.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечують проти визнання права на спадщину на земельну частку (пай) за позивачем та відмовляються від належних їм часток у спадковому майні на користь останнього.

В звязку з відсутністю оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай) позивач позбавлений можливості отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки право позивача на спадщину (на земельну частку (пай) може бути визнано лише в судовому порядку.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, в силу ст.ст.524, 527, 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права на спадщину за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Україна» розміром 3,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Липківської сільської ради Гощанського району і належала ОСОБА_4, який помер 28 листопада 2001 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя