Справа № 146/916/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"22" серпня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого: Ставнійчука В.С.

при секретарі Гриб Ю.А.

з участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль справу за позовом ОСОБА_2 до Стінянської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Стінянської сільської ради Томашпільського району про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що в с. Стіна Томашпільського району проживали ОСОБА_3 із своїм сином ОСОБА_4 і на праві власності яким належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Стінянської сільської ради Томашпільського району, а саме: ОСОБА_3 земельна ділянка площею 2,3942 га (державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН №043863, виданий Томашпільською районною державною адміністрацією Вінницької області на підставі розпорядження від 28.12.2002 року №446), ОСОБА_4, земельна ділянка площею 3,8637 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №043957, виданий Томашпільською районною державною адміністрацією Вінницької області на підставі розпорядження №37 від 29.01.2003 року). ОСОБА_4 помер в с. Стіні 10.06.2007 року і спадщину після його смерті фактично прийняла його мати ОСОБА_3, так як проживала із спадкодавцем однією сім»єю, однак не оформила спадщину в нотаріальному порядку. ОСОБА_3 померла 04.07.2015 року і відповідно до заповіту (заповіт не змінено і не відмінено) посвідченого 25.12.2007 року секретарем Стінянської сільської ради усе своє майно заповіла позивачці ОСОБА_2 Однак, коли вона звернулася в нотаріальну контору про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, то їй було відмовлено у цьому з підстав відсутності доказів родинних відносин між спадкодавцями ОСОБА_4 і ОСОБА_3, та оригіналів державних актів на право власності на землю, які згоріли, як і актовий запис про смерть на ім»я ОСОБА_4, під час пожежі у їхньому будинку. Тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про встановлення факту родинних відносин між спадкодавцями та визнання за нею (позивачкою) права власності на спадщину за заповітом.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позов підтримала із наведених у позовній заяві підстав, просить його задовольнити.

Від відповідача, Стінянської сільської ради надійшла заява в якій остання просить справу розглянути по суті у відсутності представника сільської ради, з позовними вимогами згідна.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, свідків, розглянувши заяву Стінянської сільської ради, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав.

До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство , чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК України в редакції 2003 року.

Відповідно до статей 1217, 1235, 1261 ЦК спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за заповітом заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

За змістом ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1270 ЦК дії, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини, повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої.

Відповідно до ч.3 і 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст.1220 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкоємця. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом глави 87 книги 6 вказаного кодексу прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об»єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Відповідно до розяснень, що містяться в пунктах 2 і 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Уразі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як убачається з матеріалів справи, згідно виписок з погосподарських книг Стінянської сільської ради: №4 за 1964-1966 роки в домогосподарстві по вул. Кельбаса 154 проживали голова двору ОСОБА_5 і її син ОСОБА_4. В подальшому, як про це зазначено в погосподарських книгах за 1983-1985, 2006-2010 роки прізвище голови двору по вул. Кельбаса, 154 зазначено як ОСОБА_3 спільно із якою проживає її син ОСОБА_4 (а.с. 13-15).

Відповідно до свідоцтва про народження П-АМ №498255 виданого Стінянською сільрадою 18.01.1982 року на ім»я ОСОБА_4, його матір»ю записана ОСОБА_5, відомості про батька відсутні (а.с. 16).

Відповідно до довідки Стінянського сільвиконкому №124 від 24.06.2016 року встановлено, що ОСОБА_3 дійсно проживала разом із своїм сином ОСОБА_4 і вели спільне господарство (а.с. 11).

Відповідно до актового запису про смерть №9 від 10.06.2007 року на ім»я ОСОБА_4, яка мала місце в с. Стіна Томашпільського району Вінницької області, причиною смерті був нещасний випадок при неконтрольованій пожежі у будинку (а.с. 27).

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 суду пояснили, що є сусідами позивачки та покійних спадкодавців. Дійсно ОСОБА_3 була матір»ю ОСОБА_4, проживали разом, вели спільне домогосподарство. Так як син був важко хворий, то він трагічно загинув при пожежі в будинку спадкодавців. Після пожежі, так як у ОСОБА_3 більше із рідних нікого не було, то догляд за нею здійснювала позивачка, яка і хоронила ОСОБА_3 після її смерті.

Вищенаведені докази в їх сукупності, дають суду правові підстави дійти висновку, що ОСОБА_3 була матір»ю ОСОБА_4

Як уже зазначалося вище, ОСОБА_4 помер 10.06.2007 року в с. Стіна Томашпільського району Вінницької області і після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входила земельна ділянка площею 3,8637 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Стінянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт на право власності на землю серії ВН №043957 виданий Томашпільською районною державною адміністрацією Вінницької області на підставі розпорядження від 29 січня 2003 року №37).

Єдиним спадкоємцем першої черги за законом на спадщину була мати спадкодавця ОСОБА_3, яка від її прийняття не відмовилася, спадщину фактично прийняла, так як на момент її відкриття проживала разом із спадкодавцем, однак не оформилася в праві на спадщину в нотаріальному порядку.

ОСОБА_3 померла 04.07.2015 року в с. Стіна Томашпільського району Вінницької області і після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить, окрім фактично успадкованої після смерті сина ОСОБА_4, й належна самій ОСОБА_3 на праві власності земельна ділянка площею 2,3942 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Стінянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН №043863, виданий Томашпільською районною державною адміністрацією Вінницької області на підставі розпорядження від 28.12.2002 року №446). Єдиним спадкоємцем за заповітом нотаріально посвідченим секретарем Стінянської сільської ради 25.12.2007 року, заповіт не змінено і не відмінено, є позивачка, яка фактично прийняла спадщину.

Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Томашпільської районної державної нотаріальної контори від 12.04.2016 р. №149/01-32 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 в зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та доказів про ступінь спорідненості між спадкодавцями.

Визнання позову відповідачем не порушує права й законні інтереси сторін, третіх осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1217, 1235, 1268, 1270, ст.ст. 10,11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_3, яка померла 04 липня 2015 року в с. Стіна Томашпільського району Вінницької області була рідною матір»ю ОСОБА_4, який помер 10 червня 2007 року у с. Стіна Томашпільського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку успадкування за заповітом після смерті 04 липня 2015 року в с. Стіна Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_3 на спадщину до складу якої входить земельна ділянка площею 2,3942 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Стінянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН № 043863 виданий Томашпільською райдержадміністрацією Вінницької області на підставі розпорядження від 28.12.2002 року №446).

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку успадкування за заповітом після смерті 10червня 2007 року в с. Стіна Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 3,8637 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Стінянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 043957 виданий Томашпільською райдержадміністрацією Вінницької області на підставі розпорядження від 29.01.2003 року №37), спадщину після смерті якого фактично прийняла ОСОБА_3, яка померла 04 липня 2015 року в с. Стіна Томашпільського району Вінницької області.).

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення, а відповідачем у справі в цей же строк з дня отримання копії рішення, до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя: ОСОБА_8

У повному обсязі рішення суду виготовлено 26 серпня 2016 року