Апеляційний суд Житомирської області
Справа №282/505/16 Головуючий у 1-й інст. Вальчук В. В.
Категорія 57 Доповідач Галацевич О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Борисюка Р.М., Широкової Л.В.,

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» в особі торгівельного комплексу «Ельдорадо» про визнання дій протиправними, заміну товару неналежної якості, відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на заочне рішення Любарського районного суду Житомирської області від 12 липня 2016 року,

встановила:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 108), посилаючись на порушення товариством з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» в особі торгівельного комплексу «Ельдорадо» (далі Товариство) вимог Закону України «Про захист прав споживачів», договору підряду на додаткове обслуговування, просила: визнати дії останнього протиправними, зобовязати відповідача замінити товар - холодильник «Indesit BIA 181» на аналогічний чи схожий за характером якісний; стягнути з відповідача на її користь 3349,08 грн. матеріальної шкоди, 46650,92 грн. на відшкодування моральної шкоди, неустойку станом на 12 липня 2016 року в сумі 12382 грн. Позов мотивувала тим, що у 2013 році придбала у Товариства холодильник «Indesit BIA 181» з програмою додаткового обслуговування. В період додаткової гарантії товар вийшов із ладу, у звязку з чим вона звернулась до сервісного центру, який видав акт про не ремонтопридатність виробу №021 від 26.01.2016. 29.01.2016, 13.02.2016, 16.03.2016 року вона зверталась до Товариства з письмовою вимогою про обмін неякісного товару на товар належної якості, в чому їй було неодноразово відмовлено. Такими неправомірними діями Товариством їй завдано моральні страждання, повязані із втратою часу на захист своїх прав, відсутністю можливості зберігати у належних умовах продукти харчування, ліки. У звязку з відмовою відповідача замінити товар неналежної якості вона відчувала душевні страждання, переживання, приниження, зневагу, погіршання стану здоровя. Крім цього, їй завдано матеріальні збитки у вигляді витрат на проїзд зі свого місця проживання (Любарський район Житомирської області) до місця знаходження продавця (м. Житомир), придбання ліків. Неустойка за період з 13.02.2016 по 12.07.2016 (151 день) становить 12382,00 грн. ( 8200 (ціна аналогічного товару)х151 % ).

Заочним рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 12 липня 2016 року позов задоволено частково. Визнано дії Товариства щодо відмови у заміні товару холодильника «Indesit BIA 181» на аналогічний чи схожий за характером якісний протиправними. Зобовязано Товариство замінити товар холодильник «Indesit BIA 181» на аналогічний чи схожий за характером якісний. Стягнуто із відповідача на користь ОСОБА_1 4000,00 грн. моральної шкоди та 264,00 грн. матеріальної шкоди. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вищевказане рішення в частині відмови у стягненні з відповідача неустойки, у решті рішення залишити без змін.

Зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення помилково відмовив їй у стягненні неустойки, виплата якої передбачена п.9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та її представника, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, послався на протиправність дій Товариства, порушення ним прав ОСОБА_1, як споживача, у зв'язку із чим у неї виникло право вимагати від відповідача заміни товару неналежної якості та відшкодування матеріальної і моральної шкоди. У задоволенні решти вимог суд відмовив, пославшись на їх необґрунтованість.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон) у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця) споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця (виробника) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, а також вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Згідно ч. 3 ст. 8 цього Закону вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником.

При пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк (ч. 9 ст. 8 Закону).

За змістом ч. 10 ст. 8 Закону споживач має право пред'явити виробнику (продавцю) вимогу про безоплатне усунення недоліків товару після закінчення гарантійного строку. Ця вимога може бути пред'явлена протягом установленого строку служби, а якщо такий не встановлено - протягом десяти років, якщо в товарі було виявлено недоліки (істотні недоліки), допущені з вини виробника. Якщо цю вимогу не задоволено у строки, передбачені частиною дев'ятою цієї статті, споживач має право на свій вибір пред'явити виробникові (продавцеві) інші вимоги, відповідно до частини першої цієї статті

Судом встановлено, що 30 квітня 2013 року ОСОБА_1 придбала в магазині ТОВ «Технополіс -1» (м. Житомир, вул. Київська, 77) холодильник «Indesit BIA 181» вартістю 3199 грн.(а.с. 15-16).

Відповідно до гарантійного документу та п. 1 умов гарантії виробником встановлений гарантійний строк на даний товар - один рік від дати продажу (а.с. 17-18).

Із матеріалів справи вбачається, що 26.01.2016 ТОВ «Крок-ТТЦ» №021 видало акт про ремонтну непридатність придбаного позивачем товару (а.с. 21).

29.01.2016, 13.02.2016, 16.03.2016 року ОСОБА_1 зверталась до продавця з письмовою вимогою про заміну товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних, у чому їй було неодноразово письмово відмовлено.

У своїх письмових відмовах (а.с. 23,25,27) та запереченнях на позовну заяву (а.с. 44-46 а) ТОВ «Дієса» зазначало про можливість здійснення обміну товару на суму вартості придбаного товару або з доплатою за товар іншої марки, або повернення позивачу грошових коштів за холодильник на дату його придбання, посилаючись на відсутність такого ж товару або аналогічного. При цьому відповідних доказів відсутності товару відповідач позивачу та суду не надав.

Враховуючи встановлені обставини, а також можливість звернення позивача до Товариства після закінчення гарантійного строку, що передбачено ч.10 ст. 8 Закону, суд першої інстанції обґрунтовано ухвалив рішення про зобовязання Товариства замінити товар неналежної якості на такий же або схожий за характеристиками товар.

Водночас, доводи позивача у апеляційній скарзі щодо безпідставної відмови суду у задоволенні позову про стягнення неустойки є обґрунтованими, оскільки за змістом абз. 3 ч. 9 ст. 8 Закону за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Враховуючи, що ОСОБА_1 звернулась до продавця із вимогою про заміну товару 29.01.2016 року, чотирнадцять днів минуло 12.02.2016, проте її вимоги не виконано, то на день розгляду справи, тобто 02.11.2016 року, неустойка за 264 дня становить 8445,36 грн., з розрахунку 3199 грн. х 264%, де 3199 грн. ціна товару на дату його придбання.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає за необхідне доповнити оскаржуване рішення абзацом про стягнення з ТОВ «Дієса» на користь ОСОБА_1 8445,36 грн. неустойки.

Посилання позивача у апеляційній скарзі на необхідність застосування при обрахунку неустойки ціни аналогічного товару станом на 01.11.2016 не відповідає положенню ст. 7, абз. 3 ч. 9 ст. 8 Закону.

Крім того, за змістом ч. 3 ст. 303 ЦПК України суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Ухвалюючи рішення про визнання дій Товариства протиправними, суд першої інстанції не звернув уваги, що позивачем неправильно обраний спосіб захисту порушеного права. Зокрема, у відповідності до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України можливий захист цивільного права шляхом визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності лише органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Крім того, суд безпідставно ухвалив рішення про стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки за змістом п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» відшкодуванню підлягає моральна шкода, завдана життю та здоров'ю споживача, небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, однак позивачем такі обставини доведені не були.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Товариства, стягнення моральної шкоди та ухвалює у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Любарського районного суду Житомирської області від 12 липня 2016 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій ТОВ «Дієса в особі торгівельного комплексу «Ельдорадо» м Житомирі, стягнення моральної шкоди скасувати, ухваливши у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заочне рішення Любарського районного суду Житомирської області від 12 липня 2016 року доповнити абзацем наступного змісту: «Стягнути з ТОВ «Дієса» () на користь ОСОБА_1 8445,36 грн. неустойки.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: