Провадження № 2/520/439/16
УХВАЛА

27.01.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

за участю третьої особи ОСОБА_3

про стягнення боргу

зустрічним позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_3

про зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси знаходиться цивільна справа №520/11358/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3, про стягнення боргу, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 108000 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно у гривні станом на момент винесення рішення по справі, та просить стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати у розмірі 3654 гривні 00 копійок, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за участю третьої особи ОСОБА_3, про зобовязання вчинити певні дії, в якому ОСОБА_2 просить суд зобовязати ОСОБА_1 повернути йому оригінали боргової розписки на суму 108000 доларів США від 14.10.2010 року, яка була укладена між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, оригінали правовстановлюючих документів, виданих на імя ОСОБА_2 на дачний будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Чубаївська, 27, а саме рішення Київського районного суду від 26.11.2008 року по справі №2-6842, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.03.2009 року №22217210, реєстраційний №26750959, та вирішити питання про судові витрати.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття провадження по цивільній справі №520/11358/15-ц в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3, про стягнення боргу, посилаючись на те, що в Київському районному суді міста Одеси перебувала цивільна справа №520/11782/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 14.10.2010 року у розмірі 108000 доларів США. Спір по даній справі стосувався саме цієї ж розписки та цієї ж суми грошових коштів. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 27.04.2015 року провадження по цивільній справі №520/11782/13-ц було закрито, у звязку з прийняттям судом відмови ОСОБА_3 від позову, оскільки спір між ним та ОСОБА_2 було вирішено поза судовим порядком.

Відповідач по справі ОСОБА_2 підтримав вказане клопотання та просив суд його задовольнити та закрити провадження по цивільній справі №520/11358/15-ц в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3, про стягнення боргу.

Позивач по справі ОСОБА_1 заперечив щодо задоволення клопотання про закриття провадження у справі, оскільки цивільна справа №520/11782/13-ц розглядалась між іншими сторонами, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а він є правонаступником ОСОБА_3 за договором про відступлення права вимоги від 22 квітня 2015 року та має право звернення до суду з цим позовом.

Третя особа ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що він не отримував грошових коштів від ОСОБА_2 за договором позики від 14.10.2010 року, між ним та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги від 22 квітня 2015 року, у звязку з чим ОСОБА_1 має право на звернення до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав, а сторонами по цивільній справі №520/11782/13-ц був він та ОСОБА_2

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Під час розгляду цивільної справи судом було задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, та отримано з канцелярії суду для огляду цивільну справу за №520/11782/13-ц, з якої вбачається, що судом розглядалась позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 14.10.2010 року у розмірі 108000 доларів США.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 27.04.2015 року провадження по цивільній справі №520/11782/13-ц було закрито, у звязку з прийняттям судом відмови ОСОБА_3 від позову, оскільки спір між ним та ОСОБА_2 було вирішено поза судовим порядком. Ухвала набрала законної сили.

17 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3, про стягнення боргу за договором позики від 14.10.2010 року у розмірі 108000 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно у гривні станом на момент винесення рішення по справі.

На підставі вказаного позову, ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 27.08.2015 року було відкрито провадження по цивільній справі №520/11358/15-ц.

В позовній заяві ОСОБА_1 посилається, що приводом його звернення до суду стало те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір про відступлення права вимоги від 22.04.2015 року, згідно якого ОСОБА_3 як первісний кредитор передав йому, як новому кредитору право вимоги грошових коштів від ОСОБА_2 у сумі 108 000 доларів США, який в свою чергу позичив зазначені грошові кошти у ОСОБА_3, про що ОСОБА_3 була видана розписка від 14.10.2010 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір (ч. 5 ст. 8 ЦПК України).

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57). Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду. В той же час згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини застосовувані державою обмеження в доступі особи до національного суду не повинні звужувати чи зменшувати залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або такою мірою, що буде нівельована сама суть права. Більше того, встановлене державою обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має законної мети і якщо не буде забезпечено пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21 вересня 1994 року у справі "Фаєд проти Сполученого Королівства" (п. 65), рішення від 18 лютого 1999 р. у справі "Вайт і Кеннеді проти Німеччини" (п. 59), рішення від 10 травня 2001 р. у справі "Т.Р. та К.М. проти Сполученого Королівства" (п. 98), рішення від 10 травня 2001 р. у справі "Z. та інші проти Сполученого Королівства" (п. 93), рішення від 12 липня 2001 р. у справі "ОСОБА_4 Ганс-Адам II проти Німеччині" (п. 45). У цьому контексті Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (рішення у справі "Вайт і Кеннеді проти Німеччини" (п. 67), "Ганс-Адам II проти Німеччини" (п. 45).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про закриття провадження по цивільній справі №520/11358/15-ц в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3, про стягнення боргу, у звязку з набранням законної сили ухвали Київського районного суду міста Одеси від 27.04.2015 року про закриття провадження по справі №520/11782/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, задоволенню не підлягає, оскільки рішення по цивільній справі №520/11782/13-ц, що набрало законної сили, було ухвалено з приводу спору між іншими сторонами, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Позивач ОСОБА_1 не був стороною по справі №520/11782/13-ц, а закриття провадження по справі №520/11358/15-ц за його зверненням, обмежить права позивача на розгляд його справи судом.

При викладених обставинах та керуючись ст. 205 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 про закриття провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи ОСОБА_3 про стягнення боргу, зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи ОСОБА_3 про зобовязання вчини певні дії, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її оголошення.

Головуючий Калініченко Л. В.