Справа № 591/7448/15-ц
Провадження № 2/591/251/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

при секретарі Кальченко М.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Повного товариства «Чесний ломбард» ТОВ «МАСТ» і Компанія» про визнання формулювання причини звільнення з посади керівника філіалу такою, що не відповідає законодавству, про зміну формулювання причини звільнення, про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 16 жовтня 2015 року звернувся з позовом до Повного товариства «ЧЕСНИЙ ЛОМБАРД, ТОВ «МАСТ» І КОМПАНІЯ» про оскарження підстав звільнення та стягнення середнього заробітку за час затримки в видачі трудової книжки, мотивуючи свої вимоги тим, що працював у відповідача на посаді керівника Сумського філіалу ПТ «ЧЕСНИЙ ЛОМБАРД, ТОВ «МАСТ» І КОМПАНІЯ» та його робоче місце знаходилося у відділенні № 053 за адресою: м. Суми, пр-т Шевченко, 1.

Зазначає, що 14 вересня 2015 року зранку о 09-00 год., прийшовши на своє робоче місце до відділення № 053, він не був допущений до роботи представниками відповідача заступником директора ОСОБА_4 та начальником служби безпеки товариства ОСОБА_5 Усно позивачу було повідомлено про відсторонення його від обовязків. Близько 16-00 години того ж дня представником відповідача було повідомлено ОСОБА_1 про те, що складено акт про відсутність його на робочому місці, що, як вважає позивач, не відповідало дійсності.

Через конфлікт 14 вересня 2015 року позивач написав заяву про звільнення за власним бажанням з 15 вересня 2015 року, яку направив на електронну адресу підприємства, вказану заяву також продублював у письмовому вигляді та відправив цінним листом.

В своєму позові ОСОБА_1 зазначив, що 14 та 15 вересня 2015 року ним було написано та направлено на імя директора доповідні записки про вчинені порушення з боку заступника директора ОСОБА_4 та начальника служби безпеки товариства ОСОБА_5 14 та 15 вересня 2015 року.

18 вересня 2015 року позивач отримав лист з повідомленням про своє звільнення з 15 вересня 2015 року на підставі ч. 2 ст. 41 КЗпП України у звязку з втратою довіря та повідомлення про необхідність зявитися до служби персоналу для отримання розрахунку та трудової книжки.

В обґрунтування позову позивач посилається на не доведення відповідачем його винних дій, відсутності в його діях конкретних порушень, на не ознайомлення його з доповідною запискою начальника служби безпеки від 15.09.2015 року, на те, що він не є працівником, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, відсутності підстав для відсторонення його від роботи.

Також вказує, що з вини відповідача йому не видана трудова книжка при звільненні, та посилається на норми ст. 235 КЗпП України.

Вважає наказ №255-ОС від 15 вересня 2015 року про звільнення незаконним, та просить суд:

визнати формулювання причин звільнення позивача з посади керівника філіалу Сумської філії Повного товариства «ЧЕСНИЙ ЛОМБАРД, ТОВ «МАСТ» І КОМПАНІЯ» за втрату довіря за п. 2 ст. 41 КЗпП України таким, що не відповідає чинному законодавству;

змінити формулювання причин звільнення з 15.09.2015 року за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України;

стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити, пояснили, що трудову книжку позивачу вручено 29.01.2016 року, і тому просять нарахувати суму стягнення до вказаного дня.

Представники відповідача позов не визнали та просили відмовити в задоволенні. Надали суду письмові заперечення (а.с.21-24,93-94) та пояснили, що 14 вересня 2015 року о 08-00 годині під час службового відрядження до відділень ломбарду, заступником директора та начальником служби безпеки було виявлено закритим відділення № 053 Сумського філіалу ПТ «Чесний Ломбард» та відсутність позивача на робочому місці, який, згідно графіка, повинен був працювати в цей день. Працівники відповідача отримали дозвіл на відкриття ломбарду від директора товариства та зайшли в приміщення.

О 10-00 годині представниками відповідача було виявлено, що керівник філіалу ОСОБА_1 стоїть на вході в приміщення відділення ломбарду і направляє клієнтів до іншого ломбарду (фірми конкурента), розташованого в тому самому будинку, що і відділення 053 ПТ «Чесний ломбард».

Крім того, о 15-30 годині начальником служби безпеки товариства ОСОБА_5 було виявлено, що на іншому відділенні № 069 Сумського філіалу за адресою: м. Суми, вул. Інтернаціоналістів, 18, ОСОБА_1 в цей день також не зявлявся, про що є пояснювальна записка фахівця цього ломбардного відділення ОСОБА_6

Наказом директора від 14 вересня 2015 року було створено спеціальну комісію для встановлення факту порушення трудової дисципліни та режиму роботи на Ломбардному відділенні ПТ «Чесний ломбард» 053.

Комісією було складено:

Акт про відсутність керівника філіалу Сумської філії ПТ «Чесний ломбард» ОСОБА_1 на робочому місці;

Акт фіксації відмови від надання письмових пояснень керівника філіалу Сумської філії ПТ «Чесний ломбард» ОСОБА_1;

На підставі вказаних документів та враховуючи перераховані події, Наказом № 253-ОС від 14 вересня 2015 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування своєї позиції щодо звільнення позивача за ч. 2 ст. 41 КЗпП України, відповідач зазначає наступне.

Так, з серпня місяця 2015 року фінансові показники на Сумській філії ПТ «Чесний ломбард» (053) різко знизились без будь-яких на то причин, у звязку з чим 13 вересня 2015 року начальник служби безпеки товариства спільно з заступником директора ПТ «Чесний ломбард» здійснили робочий виїзд, без попереднього повідомлення працівників до м. Суми. Внаслідок цього було зясовано, що фахівцями відділення ломбарду направляються клієнти в інше приміщення, в яке нібито переїхало їхнє відділення. Під час перевірки було зясовано, що в закритій зоні відділення (куди допускаються лише працівники) в приміщенні ломбардного відділення, знаходився діючий керівник філіалу Сумської філії ПТ «Чесний ломбард» ОСОБА_1, а касиром-оцінювачем була його дружина ОСОБА_7, яка на той момент являлась діючим працівником ПТ «Чесний Ломбард» та згідно графіку роботи була вихідна.

На підставі доповідної записки фахівця ломбарду № 053 ОСОБА_8, наказом 1272/09-15 від 14 вересня 2015 року було створено комісію для розслідування дій керівника філіалу Сумської філії ПТ «Чесний ломбард, ТОВ МАСТ» і Компанія», спрямованих на направлення діючих та потенційних клієнтів до іншого ломбарду-конкуренту, наслідком чого стало зниження фінансових показників Філіалу, що відображається на доході ПТ «Чесний ломбард».

Комісією підприємства був встановлений факт, із загальнодоступних даних на сайті Комісії національної, здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових, послуг, що реєстрація іншого ломбарду за тією ж самою адресою співпадає з часом суттєвого зниження фінансових показників Сумської філії ПТ «Чесний ломбард».

15 вересня 2015 року позивач відмовився дати пояснення щодо пояснювальної записки фахівця ломбардного відділення ОСОБА_8, яка повідомила, що керівник ОСОБА_1 дав їй вказівку перенаправляти людей, які приходять до ломбарду ПТ «Чесний ломбард» до приміщення навпроти, де розташувався інший ломбард, та повідомляти клієнтів, що ломбард переїздить, про що складено відповідний акт.

За результатами роботи комісії, було складено акт та направлено директору ПТ «Чесний ломбард» доповідну записку з пропозицією звільнити позивача за втрату довіря.

Таким чином, керівництвом ПТ «Чесний ломбард» було зроблено висновок, що подальше залишення такого працівника на роботі з обслуговуванням грошових і матеріальних цінностей може призвести до втрати цих цінностей, внаслідок чого позивача було звільнено за ч. 2 ст. 41 КЗпП України.

Крім того, представник відповідача зазначила, що позивачу ОСОБА_1 15 вересня 2015 року та повторно 26 жовтня 2015 року направлялися листи з проханням зявитися до служби персоналу ПТ «Чесний ломбард» для отримання трудової книжки або надати письмову згоду на пересилання трудової книжки. Але жодних листів після звільнення і до моменту судових засідань від ОСОБА_1 не надходило.

Звертає увагу суду, що на виконання вимог ст. 116 КЗпП України відповідач 15 вересня 2015 року провів повний розрахунок з ОСОБА_1, а саме: перерахував грошову суму у розмірі 6 259,83 грн., що складається із заробітної плати - 840,96 грн.; компенсація відпустки - 5 418,87 грн.

Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 41 КЗпП України крім підстав, передбачених ст. 40 цього кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

З матеріалів справи вбачається, що наказом № 255-ОС від 15 вересня 2015 року позивача звільнено з роботи з посади керівника філії Повного товариства «Чесний ломбард, ТОВ «МАСТ» І Компанія (053) за п. 2 ст. 41 КЗпП України за втрату довіря на підставі записки начальника служби безпеки від 15 вересня 2015 року (а.с. 77).

Розірвання трудового договору з працівником за п. 2 ст. 41 КЗпП України можливе, якщо втрата довіри була викликана його винними діями, що заподіяли чи могли заподіяти шкоду майну.

З роз'яснень, викладених у п. 28 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», вбачається, що при розгляді справ про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктами 2 і 3 ст.41 КЗпП, судам слід враховувати, що розірвання трудового договору з цих підстав не є заходом дисциплінарного стягнення і тому вимоги ст. ст. 148, 149 КзпП про строк і порядок застосування дисциплінарних стягнень на ці випадки не поширюються. Разом з тим при вирішенні справ про звільнення з цих підстав суди мають брати до уваги відповідно час, що пройшов з моменту вчинення винних дій чи аморального проступку, наступну поведінку працівника і інші конкретні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Звільнення з підстав втрати довір'я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Зокрема, до згаданої категорії працівників належать переш за все особи, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо повязані зі зберіганням, обробкою, продажем, перевезенням грошових та товарних цінностей, наприклад продавці, касири, завідувачі базами та інші.

Судом досліджена посадова інструкція начальника філіалу ПТ «Чесний ломбард, ТОВ «МАСТ» і Компанія» (а.с.32-34), затверджена наказом директора №1261/1-09-11 від 14 вересня 2011 року, з якої вбачається, що начальник філії зобовязаний керувати роботою філії по всім видам діяльності відповідно до законодавства України та внутрішнім документообігом, в т.ч. забезпечувати збереженість матеріальних цінностей, пожежну безпеку ломбардних відділень філії.

Відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 15 червня 2011 року начальник філіалу Сумської філії ОСОБА_1 зобовязується дбайливо відноситись до переданих йому для збереження або для інших цілей матеріальних цінностей Товариства і вживати заходів до запобігання збитків (а.с.31).

Однак з положень посадової інструкції, з положень договору про повну матеріальну відповідальність вбачається, що виконання операцій, пов'язаних з обслуговуванням цінностей не є основним змістом трудових обовязків начальника філіалу.

Не можуть бути звільнені у звязку із втратою довіря працівники, які мають відношення до цінностей, але не повязані з їх безпосереднім обслуговуванням.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 займав посаду начальника відділення, і в силу своїх посадових обов'язків (а.с.32-34), зобовязаний керувати роботою філії по всім видам діяльності, в т.ч. забезпечувати збереженість матеріальних цінностей, пожежну безпеку ломбардних відділень, філії, але не був особою, яка безпосередньо приймає та видає товарно-матеріальних цінності і кошти.

У договорі про повну матеріальну відповідальність (а.с.31) лише зазначено, що ОСОБА_1 зобовязується дбайливо відноситися до переданих йому для збереження або для інших цілей матеріальних цінностей Товариства і вживати заходи до запобігання збитків, однак також не йде мова про безпосереднє обслуговування грошових чи товарних цінностей.

ОСОБА_1 суду пояснив, що дійсно в його обовязки входило керувати роботою філії в цілому, ніякого відношення до касових операцій з коштами він не мав, що це робота касирів-оцінювачів, з якими також укладається договір про повну матеріальну відповідальність. Вказану обставину в судовому засіданні не заперечувала представник відповідача.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позивач не є особою, яку може бути звільнено за ч. 2 ст. 41 КЗпП України.

Тобто, відповідач, звільняючи ОСОБА_1 за втратою довіря за ч. 2 ст. 41 КЗпП України, надав неправильну юридичну кваліфікацію обставинам, які стали підставою звільнення.

З наданих суду письмових доказів, показань свідків, пояснень представників відповідача вбачається, що 14 вересня 2015 року ОСОБА_1 спрямовував клієнтів ломбарду ПТ «Чесний ломбард» до іншого ломбарду, розташованого в цьому ж приміщенні за адресою: м. Суми, пр-т Шевченка, 1.

В судовому засіданні встановлено, що 13 вересня 2015 року касиром-оцінювачем відділення ПТ «Чесний ломбард» № 053 ОСОБА_8 на імя директора підприємства подано пояснювальну записку, з якої вбачається, що керівник Сумського відділення ОСОБА_1 надав касиру вказівку про направлення до сусіднього ломбарду клієнтів, для проведення операцій по закладу (а.с.63-64).

Наказом 1272/09-15 від 14.09.2015 року було створено спеціальну комісію в складі трьох осіб працівників ПТ «Чесний ломбард» для з розслідування дій керівника філіалу Сумської філії Повного товариства «Чесний ломбард, ТОВ МАСТ» і Компанія» ОСОБА_1, спрямованих на направлення діючих та потенційних клієнтів до іншого ломбарду, наслідком чого стало зниження фінансових показників Філіалу, що відображається на доході ПТ «Чесний ломбард» (а.с.65).

Як вбачається з наданої суду відповідачем реєстраційної картки відокремленого підрозділу юридичних осіб, що роздрукована з офіційного сайту національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, за адресою реєстрації Сумської філії ПТ «Чесний ломбард» з 04 серпня 2015 року розпочав свою діяльність інший ломбард відокремлений підрозділ ПТ «Ломбард експерт, ТОВ «Фінспорт і Компанія» №025 (а.с.70).

З наданих суду загальних сводок ПТ «Чесний ломбард» за червень - вересень 2015 року вбачається, що кількість закладів та виданих позик у відділенні №053 ПТ «Чесни у вересні 2015 року майже вполовину зменшилась порівняно з червнем-липнем 2015 року (а.с.71-74).

15 вересня 2015 року позивачу було запропоновано надати письмові пояснення по фактам, викладеним в пояснювальній записці ОСОБА_8 , однак останній відмовився, про що було складено відповідний акт (а.с.66).

Після проведення розслідування комісією, начальник служби безпеки ОСОБА_5 звернувся до директора ПТ «Чесний ломбард» з доповідною запискою з пропозицією звільнити ОСОБА_1 за втрату довіря (а.с.75-76).

Допитані в суді свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10, кожна окремо, пояснили, що вони були постійними клієнтами ПТ «Чесний ломбард», тепер стали клієнтами іншої ломбардної установи «Експрес Ломбард», так як там працюють раніше їм знайомі працівники ломбарду, в тому числі ОСОБА_1, а вони знають їх і довіряють цим людям.

Отже, викладені відповідачем обставини, що стали підставою для звільнення позивача за ініціативою власника, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Однак при цьому, суд не може погодитись і з вимогою позивача про формулювання причини звільнення на підставі заяви про звільнення за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України, оскільки суд вбачає в діях позивача певне порушення своїх трудових обовязків як керівника філіалу ПТ «Чесний ломбард», та приходить до висновку, що подання позивачем заяви про звільнення за власним бажанням було наслідком саме виявлення вказаного порушення керівництвом ПТ «Чесний ломбард».

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не вправі визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення. Якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю.

У звязку з викладеним, суд на підставі визначених відповідачем обставин звільнення, наявність яких суд визнає доведеною, вважає за необхідне дати цим обставинам правильну юридичну кваліфікацію та змінити формулювання причин звільнення позивача ОСОБА_1, привівши його у відповідність з чинним законодавством про працю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Кодекс законів про працю України визначає звільнення керівника за одноразове грубе порушення трудових обов'язків як одну із додаткових підстав розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов.

Фактичною підставою для розірвання трудового договору з керівником за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є здійснення ним певної дії або бездіяльності, що порушує трудові обов'язки, передбачені його трудовим договором, статутом, посадовими інструкціями, внутрішніми положеннями підприємства тощо. Деякі трудові обов'язки можуть бути передбачені для керівника спеціальними нормативно-правовими актами. Отже, повинно мати місце одноразове грубе порушення конкретних обов'язків керівника, які письмово зафіксовані.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" № 9 від 06.11.1992 р., на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП за одноразове грубе порушення трудових обов'язків трудовий договір може бути розірвано лише з із зазначеним в цій нормі працівниками.

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

У трудових спорах стосовно звільнення особи на підставі п. 1 ч.1 ст. 41 КЗпП України, суд повинен з'ясувати, чи мало місце порушення працівником своїх трудових обов'язків, які саме з них порушено, у чому конкретно виявилося порушення,чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору згідно з законом, чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правил та порядку застосування дисциплінарних стягнень.

З посадової інструкції начальника філіалу ПТ «Чесний ломбард» вбачається, що обовязками начальника є керування роботою філії по всім видам діяльності відповідно законодавству України і внутрішнім документам, створення умов для забезпечення збереженості відомостей конфіденційного характеру і комерційної таємниці товариства. Начальник філіалу несе відповідальність за якість та своєчасне виконання покладених на нього даної посадовою інструкцією посадових обовязків; за нерозголошення відомостей, які складають комерційну таємницю та іншу конфіденційну інформацію підприємства (а.с.32-34).

Враховуючи характер проступку, обставини, за яких його вчинено, та шкоду, яку було завдано товариству, факт направлення начальником філіалу клієнтів, які прийшли до філіалу ПТ «Чесний ломбард», до іншого ломбарду-конкуренту можна вважати одноразовим грубим порушенням трудових обовязків керівника філіалу, що потягло за собою фінансові втрати ПТ «Чесний ломбард», а також порушення обовязку нерозголошення відомостей, які складають комерційну таємницю та іншу конфіденційну інформацію підприємства

Суд вважає, що в даному випадку при звільненні позивача відповідачем додержано правила та порядок застосування дисциплінарних стягнень, передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП, зокрема звільнення застосовано правомочним органом, дотримано строк застосування дисциплінарного стягнення, позивачу запропонували написати письмові пояснення, складено акт про відмову позивача від надання пояснень, наказ про звільнення було вручено позивачу, але відповідачем була дана неправильна юридична кваліфікація обставинам, які стали підставою звільнення.

Оскільки в діях позивача суд вбачає одноразове грубе порушення трудових обов'язків керівником філіалу, яке може бути підставою для звільнення його з роботи за п. 1 ст. 41 КЗпП України, суд вважає, що слід змінити формулювання причин звільнення позивача ОСОБА_1, як одноразове грубе порушення трудових обовязків керівником філіалу Сумської філії Повного товариства «Чесний ломбард, ТОВ «МАСТ» і Компанія (053) за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Щодо позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Крім того, ч. 5 ст. 235 КЗпП України передбачено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Судом встановлено, що в день звільнення позивача 15 вересня 2015 року відповідач на виконання вимог ст. 116 КЗпП України провів розрахунок з позивачем ОСОБА_1, а саме: перерахував грошову суму у розмірі 6 259,83 грн., що складається із заробітної плати - 840,96 грн.; компенсація відпустки - 5 418,87 грн. згідно відомості від 15 вересня 2015 року (а.с.37).

Однак, судом встановлено, що позивач направляв на адресу відповідача ( м. Київ, вул. Козацька, 118) разом з пакетом документів заяву про пересилання трудової книжки, датовану 14 вересня 2015 року (а.с.6).

Вказана заява направлялась відповідачу цінним листом (а.с.6 зворот).

Відповідач на вказану заяву не звернув уваги, а наполягав на зверненні ОСОБА_1 письмово чи особисто за отриманням трудової книжки.

Тобто, в судовому засіданні доведено, що відповідачем, в порушення вимог ст.47 КЗпП України, не видано ОСОБА_1 його трудову книжку в строки, передбачені законом.

Судом встановлено, що затримка у видачі трудової книжки відбулася з вини відповідача, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 235 ЦПК України тягне за собою виплату середнього заробітку за затримки видачі трудової книжки.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці», пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати. Під час його проведення слід застосовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні з використанням даних про середній заробіток позивача виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана ця виплата.

Розмір середньоденної заробітної плати 50,77 грн., зазначений у довідці про середню заробітну плату позивача (а.с.35), учасниками процесу не оспорюється.

Враховуючи, що наказ про звільнення виданий 15 вересня 2015 року, а трудову книжку позивачу вручено 29 січня 2016 року, що підтверджено сторонам в судовому засіданні, то період затримки за робочі дні становить 96 робочих днів.

96 днів х 50,77 грн. (середньоденна заробітна плата) = 4873,92 грн.

А тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки в сумі 4873,92 грн.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, в звязку із задоволенням позову в частині майнових вимог, з Повного товариства «Чесний ломбард» ТОВ «МАСТ» і Компанія» на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Повного товариства «Чесний ломбард» ТОВ «МАСТ» і Компанія» про визнання формулювання причини звільнення з посади керівника філіалу такою, що не відповідає законодавству, про зміну формулювання причини звільнення, про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки задовольнити частково.

Визнати формулювання причини звільнення ОСОБА_1 з посади керівника Сумської філії Повного товариства «Чесний ломбард» ТОВ «МАСТ» і Компанія» за втрату довіря за п. 2 ст. 41 КЗпП України таким, що не відповідає фактичним обставинам та вимогам закону, в звязку з неправильною юридичною кваліфікацією.

Змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 з посади керівника Сумської філії ПТ «Чесний ломбард» ТОВ «МАСТ» і Компанія»: як одноразове грубе порушення трудових обовязків керівником філіалу Сумської філії Повного товариства «Чесний ломбард, ТОВ «МАСТ» і Компанія (053) за п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Стягнути з Повного товариства «Чесний ломбард» ТОВ «МАСТ» і Компанія» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки в сумі 4873,92 грн.

Стягнути з Повного товариства «Чесний ломбард» ТОВ «МАСТ» і Компанія» на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Повне рішення суду складено в пятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

СУДДЯ