Справа № 569/9144/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2016 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особі судді Харечка С.П.,

з участю: секретаря судового засідання Клімашевич В.І.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити факт належності ОСОБА_3, яка померла 08.11.1994 року, свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння №103 по вул.. Тиннівській в місті Рівне Рівненської області, виданого на підставі рішення виконкому Ровенської міської Ради народних депутатів №161 від 14.05.1985 року на імя ОСОБА_4.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 08 листопада 1994 року померла її мама, ОСОБА_3. В день смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями в м.Рівне по вул.. Тиннівська 103. Згідно заповіту від 10.07.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Рівненської державної нотаріальної контори, покійна ОСОБА_4 заповіла спадкове майно своєму правнукові, - ОСОБА_2. Відповідно до ст..535 УК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця, а також непрацездатні дружина, батьки і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом. Заявник, являлась непрацездатною на день відкриття спадщини, тому вона претендує на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями в м. Рівне по вул.. Тиннівській 103. Відповідно до ст..548,549 ЦК УРСР 1963 року, вона прийняла спадкове майно, - фактично вступивши в управління та володіння ним. Вона звернулась до державного нотаріуса Другої рівненської нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову,оскільки в правовстановлюючому документі на спадкове майно допущена помилка в написані імені та по батькові спадкодавця ОСОБА_4

Заявник ОСОБА_1 подала суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 подав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримує та просить суд розглянути справу за його відсутності

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що 08 листопада 1994 року померла ОСОБА_3. В день смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями в м.Рівне по вул.. Тиннівська 103. Згідно заповіту від 10.07.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Рівненської державної нотаріальної контори, покійна ОСОБА_4 заповіла спадкове майно своєму правнукові, - ОСОБА_2. Відповідно до ст..535 УК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця, а також непрацездатні дружина, батьки і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом. Заявник, являлась непрацездатною на день відкриття спадщини, тому вона претендує на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями в м. Рівне по вул.. Тиннівській 103. Відповідно до ст..548,549 ЦК УРСР 1963 року, вона прийняла спадкове майно, - фактично вступивши в управління та володіння ним. Вона звернулась до державного нотаріуса Другої рівненської нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, оскільки в правовстановлюючому документі на спадкове майно допущена помилка в написані імені та по батькові спадкодавця ОСОБА_4

Судом також встановлено, що при оформленні свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння по вул..Тиннівській 103, в м.Рівне, при зазначенні імя та по батькові покійної була допущена помилка, а саме, замість правильного «Максимчук Агрипина Демидівна» було записано помилково « Максимчук Агриппіна Давидівна».

Вказана помилка у написанні імя та по батькові покійної у свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння позбавляє заявника можливості реалізувати повною мірою свої права.

Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння №103 по вул.. Тиннівській в місті Рівне, видане на підставі рішення виконкому Ровенської міської Ради номадних депутатів №161 від 14.05.1985 року на імя ОСОБА_4, належать ОСОБА_3.

На пiдставi викладеного, керуючись ст .ст.10,11,60,209,212,214,215,223, 234,256,259,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_3, яка померла 08.11.1984 року, свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння №103 по вул.. Тиннівській в місті Рівне Рівненської області, виданого на підставі рішення виконкому Ровенської міської Ради народних депутатів №161 від 14.05.1985 року на імя ОСОБА_4

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Харечко С.П.