Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-2336/2009
У Х В А Л А

08.11.2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 заяву позивача про відвід головуючого у справі за позовом ОСОБА_1, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

08.11.2016 року позивач у справі ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про відвід головуючого у справі за її позовом до ОСОБА_2, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.09.2016 року суддею Бондаренко О.В. скасовано законне та обґрунтоване заочне рішення у справі № 2-2336/2009. Приймаючи таке рішення через сім років позивач вважає, що головуюча суддя у справі керувалась виконанням замовлення зацікавлених осіб, в супереч рішень своїх колег суддів у справ № 2-2336/2009 ( судді Володько І.С.), яке вступило в законну силу 13.07.2009 року та від 03.12.2010 року, яке вступило в законну силу ще 13.12.2010 року. Окрім цього, суддя Бондаренко О.В. неправомірно піддала сумніву ретельної праці суду по справі, про виклик відповідача ОСОБА_2 неодноразово через засоби поштового відділення, через засоби масової інформації, через газету та відповіді про те, що відповідач дверей в квартиру не відчиняє, на повідомлення про явку до пошти не реагує. Суддя не прийняла до уваги, що рішення у справі було направлено відповідачу на підставі ст.. 227 ЦПК України своєчасно та до суду не повернулось, про що поштове відділення інформації не надавало. Біль того, даючи оцінку доказу, який має істотне значення по справі, а саме довідки 3-ої жіночої консультації Пологового будинку від 27.03.2009 року, де йшлося про причини пропуску строку прийняття спадщини, повязаних з вагітністю та пологами дитини, суддя визнала цей доказ, як фальшивий документ, замість того, щоб детально розібратись по суті документу, а саме: у довідці лікарем була допущена помилка про звернення з діагнозом вагітності 16-17 тижнів не 26.11.2008 року , а 26.11.2007 року, що повністю відповідає народженню дитини ОСОБА_3- 11.05.2008 року. Висміюючи це доказ, суддя як жінка не могла та й не мала підстав визнавати цей доказ недопустимим, а повинна бала ретельно перевірити його. На запит представника ця помилка була виправлена лікарем та підлягає зовсім іншому значенню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦПК України, суддя не може брати участь у розгляді цієї справи у новому розгляді її судом першої інстанції оскільки суддя повністю публічно оголосила свою позицію до майбутнього рішення. Тому позивач просить відвести суддю Бондаренко О.В. від подальшого розгляду справи, на підставі ухвали суду від 28.09.2016 року, призначеного суддею до розгляду на 08.11.2016 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила.

Представник позивача, за довіреністю у справі, ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача, за довіреністю у справі, ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила проти заяви про відвід головуючого у справі.

Суд, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, оглянувши матеріали справи прийшов до висновку, що заява позивача про відвід головуючого у справі не підлягає до задоволення з наступних підстав.

05.02.2009 року ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, 16.02.2009 року суддею Володько І.С. було відкрито провадження у справі № 2-2336/2009 та 03.07.2009 року судом було ухвалено заочне рішення про задоволення позову.

01.08.2016 року відповідач у справі № 2-2336/2009 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 03.07.2009 року ( а.с.162-172).

01.08.2016 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями ( а.с.173), в порядку ст.11-1 ЦПК України, цивільна справа № 2-2336/2009 була передана до провадження судді Бондаренко О.В.

28.09.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було скасовано заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.07.2009 року у справі № 2-2336/2009 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та призначено справу до розгляду в загальному порядку на 08 листопада 2016 року о 10 год. 30 хв. відповідно до ч.3 ст. 231 ЦПК України, якою передбачено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ЦПК України, головуючий відкриває судове засідання і зясовує, хто з осіб, які беруть участь у справі, зявився, встановлює їх особу, перевіряє повноваження представників, після чого повідомляє зміст заяви і зясовує думку сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, щодо вимог про перегляд заочного рішення.

Як вбачається з журналу судового засідання та ухвали суду від 28.09.2016 року головуючим у справі було виконано вимоги ч. 2 ст. 231 ЦПК України.

Вказаною нормою ЦПК України не передбачено надання судом оцінки доказам у справі та рішенням суддів на стадії розгляду заяви про скасування заочного рішення у справі, а з ухвали від 28.09.2016 року вбачається, що судом лише зазначено дату подання доказу та зазначено, що відповідач не мав можливості надати до суду свої доводи, міркування і заперечення проти клопотань, доводів міркувань щодо питань, які виникли під час судового розгляду справи та оцінки доказів у ній, оскільки не отримав повідомлення про судове засідання на якому були подані докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційного і касаційної інстанції, у перегляді справи Верховним судом, а так само у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи суддя, який брав участь у вирішенні справи № 2-2336/2009 в суді першої інстанції ОСОБА_6, під головуванням якого було прийнято заочне рішення у справі. Суддя Бондаренко О.В. отримала до провадження вказану справу шляхом автоматизованого розподілу справ між суддями і не приймала рішення у справі в суді першої інстанції по суті заявлених позовних вимог та не давала оцінку доказам наданих сторонами в підтвердження вимог та заперечень.

Отже, враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді Бондаренко О.В. необґрунтована, а зазначені в ній обставини надумані, оскільки обставин, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, відсутні.

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє в задоволенні заяви про відвід головуючого судді Бондаренко О.В., так як відсутні підстави зазначені в п. 4 ч. 1 ст.20 та ч.1 ст. 21 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 20, 21, 23, 24 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді Бондаренко О.В. відмовити.

Суддя ОСОБА_7