12.01.2016 Єдиний унікальний номер 2-182/11
УХВАЛА

12 січня 2016 року м. ДніпропетровськСправа № 2-182/11
6/205/32/16

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого документа, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 29.05.2012р. у справі № 2-182/11,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою, у якій просить поновити пропущений строк для предявлення до виконання виконавчого документа виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 29.05.2012р. у справі № 2-182/11.

У заяві про поновлення пропущеного строку заявник також просив розглядати справу без участі його представника.

У судове засідання сторони, які брали участь у справі, не з'явилися, хоча про день, місце і час судового засідання повідомлялись у встановленому порядку, що відповідно до ч.2 ст.371 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

За змістом ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч.1 ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів справи 14.06.2011р. Ленінським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено заочне рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з останнього заборгованість у розмірі 23 057,62 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

У заяві про поновлення пропущеного строку предявлення до виконання виконавчого документа заявник посилається на те, що виконавчий лист від 29.05.2012р. був направлений ним для примусового виконання до відповідного органу Державної виконавчої служби України, проте лише 09.09.2015р. заявник отримав постанову державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції від 18.08.2014р. про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Всупереч ч.1 ст.60 ЦПК України заявник не надав жодних доказів на підтвердження того, що він отримав постанову державного виконавця від 18.08.2014р. про повернення виконавчого документа лише 09.09.2015р., оскільки з наданої ксерокопії конверта неможливо встановити ні його відправника, ні адресата, в той час як з супровідного листа Ленінського відділу державної виконавчої служби вбачається, що він датований 18.08.2014р.

Враховуючи, що відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, викладеного у ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення строку предявлення до виконання виконавчого листа.

Керуючись ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 11, 371 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський ОСОБА_1» в задоволенні заяви про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого документа, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 29.05.2012р. у справі № 2-182/11.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_3