Провадження № 2-о/369/12/16
РІШЕННЯ

Іменем України

15.01.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

при секретарі Дідур М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області, Боярська міська рада про встановлення факту що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року заявник ОСОБА_1 звернувся з цією заявою до суду, посилаючись на те, що 15 грудня 1979 року він зареєстрував шлюб з гр. ОСОБА_2 в РАГС м. Боярка. 08 січня 1980 він виписався з будинку за адресою м. Боярка вул. Полярна, 28 та прописався в будинку своєї дружини за адресою: м. Боярка, вул. Космонавтів, 23, так як сімя перебувала на квартирній черзі. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей син ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ІНФОРМАЦІЯ_2

22 жовтня 1985 року Києво-Святошинським районним судом шлюб між заявником та гр. ОСОБА_2 був розірваний (виписка з рішення суду додається). Після розірвання шлюбу на прохання колишньої дружини з її будинку не виписувався, але перейшов жити в будинок батьків за адресою м. Боярка, вул. Полярна, 28.

14 січня 1992 року РАГС м. Боярка заявник був одружений вдруге.

Після реєстрації шлюбу постало питання перереєстрації за фактичним місцем проживання, але виявилось, що за рішенням Києво-Святошинського районного суду заявника було виписано з будинку за адресою м. Боярка, вул. Космонавтів, 23 в 1987 році. Тобто з 1987 по 1993 роки у заявника від прописи залишилась лише печатка в паспорті.

30 березня 1993 року заявник був зареєстрований за фактичним місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно посвідчення серії В-П № 134795 від 03.05.1994 року виданого на імя ОСОБА_1 заявник є чорнобильцем четвертої категорії.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 р. № 106, м. Боярка відносилась до зони посиленого радіоекологічного контролю (4 зона) до 31.12.2014 року.

Саме до категорії осіб, що проживали й працювали на території зони посиленого радіаційного контролю з 30 травня 1987 року по 31 грудня 2014 року, відноситься заявник ОСОБА_1, що підтверджується актом № 101 від 11 листопада 2015 року складеним депутатом Боярської міської ради ОСОБА_3, про те що він дійсно проживав з 30 травня 1987 року за адресою м. Боярка, вул. Полярна, буд. 26; Довідкою виконавчого комітету Боярської міської ради від 17.11.2015 р. про те що заявник дійсно проживав з 30 травня 1987 року за адресою: м. Боярка, вул. Полярна, буд. 26 по теперішній час; Свідоцтвом про укладення шлюбу - 14 січня 1992 року шлюб укладено в РАГС м. Боярка; посвідчення серії В-П № 134795 від 03.05.1994 року чорнобильця четвертої категорії; трудовою книжкою на імя ОСОБА_1.

Станом на 05 жовтня 2012 року заявник, відповідно до діючого законодавства набув право на оформлення пільгової пенсії.

З тим, щоб належним чином її оформити, звернувся до пенсійного фонду Києво-Святошинського району, але у звязку з тим, що його колишня дружина за рішенням Києво-Святошинського районного суду від 30 травня 1987 року виписала заявника з її будинку, що розташований в м. Боярка, вул. Космонавтів, 23 й виявилось, що з 1987 по 1993 року він проживав в місті Боярка, але не мав прописки, пенсійний фонд відмовив в оформленні пільгової пенсії.

З тим, щоб встановити юридичний факт проживання з 1987 по 2014 рік в м. Боярка міською радою та пенсійним фондом Києво-Святошинського району заявнику рекомендовано звернутись до суду з цією заявою.

Тому заявник просив, постановити рішення яким встановити що він ОСОБА_1 дійсно проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 з травня 1987 року по грудень 2014 року, засвідчити таким чином факт, що має юридичне значення.

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Заінтересовані особи про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши пояснення заявника та покази свідка, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам статей 203, 275 ЦПК. Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Як вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1 народився 05 жовтня 1957 року.

30 березня 1993 року заявник був зареєстрований за фактичним місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно акту депутата Боярської міської ради 7 скликання 11 листопада 2015 р. № 101, зазначено що громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, з 30 травня 1987 року по теперішній час.

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Боярської міської ради від 17.11.2015 р. № 409, зазначено що ОСОБА_1, дійсно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_7 з 30.05.1987 року по теперішній час.

Факт проживання заявника по адресі м. Боярка, вул. Полярна, 28 також підтверджується записами в медичній картці ОСОБА_1.

Згідно посвідчення серії В-П № 134795 від 03.05.1994 року виданого на імя ОСОБА_1 заявник є особою віднесеною до четвертої категорії який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення пільгової пенсії.

Стаття 60 ЦПК України визначає що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що ОСОБА_1 дійсно проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 з травня 1987 року по грудень 2014 року.

Керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 60, 209, 212-215, 218, 234, 235, 256 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 дійсно проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 з травня 1987 року по грудень 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів, починаючи з дня наступного після його проголошення.

Суддя Дубас Т.В.

н