У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техніка і технологія» до ОСОБА_6 про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 03 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ТОВ «Техніка і технологія» звернулося до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначено, що 25 грудня 2014 року між ним та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого останньому було продано польовий подрібнювач MP 280 LW вартістю 98 000 грн. Факт передачі товару підтверджується актом приймання-передачі та видатковою накладною.

Оскільки ОСОБА_6 умов договору не виконав, грошові кошти у розмірі 98 000 грн за поставлений товар не сплатив, позивач просив стягнути з останнього вказану вище суму, а також 43 485 грн 16 коп. пені, 3% річних в сумі 2 400 грн 33 коп., інфляційні втрати у розмірі 34 459 грн 50 коп.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 21 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 03 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Техніка і технологія» заборгованість за договором купівлі-продажу від 25 грудня 2014 року у розмірі 98 000 грн, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період із 03 січня 2014 року по 28 жовтня 2015 року - 43 485 грн 16 коп., три проценти річних - 2 400 грн 33 коп., інфляційні втрати - 34 459 грн 50 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6просить скасувати рішення апеляційного суду у справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що 25 грудня 2014 року між ТОВ «Техніка і технології» в особі директора департаменту Грузевича О.О., який діяв на підставі довіреності № 635048 від 28 березня 2014 року, та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу польового подрібнювача НОМЕР_1.

Відповідно до п. 2.2 договору, покупець зобов'язався здійснити оплату вартості товару зазначену у п. 2.1 договору (98 000 грн) в 7-денний строк з моменту укладання даного договору (з правом дострокової оплати).

Пунктом 2.4 договору визначено, що оплата товару здійснюється шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в безготівковій формі (для покупців - суб'єктів підприємницької діяльності, юридичних і фізичних осіб) або шляхом внесення коштів на поточний рахунок продавця в готівковій формі через касу банку (для покупців - фізичних осіб). Оплата вважається здійсненою з моменту зарахування коштів на рахунок продавця.

25 грудня 2014 року складено акт прийому-передачі № 1 до договору купівлі-продажу, який підписано сторонами.

Згідно з копії квитанції № ПН 271 від 26 грудня 2014 року, виданої Тульчинським відділенням ПАТ «Енергобанк», від ОСОБА_6було прийнято кошти в сумі 98 000 грн. Банк отримувача - АТ «Райффайзен банк Аваль» у м. Києві, отримувач ТОВ «Техніка і технології», призначення платежу - оплата за товар (польовий подрібнювач МР 280 LW), згідно з рахунком № 11000284 від 25 грудня 2014 року.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції виходив із того, що відповідач не виконав свого обов'язку щодо оплати товару за договором купівлі-продажу, кошти на рахунок позивача не надійшли, а тому дійшов висновку про стягнення з нього суми вартості товару, пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 3% річних від простроченої суми та інфляційних втрат.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду апеляційної інстанції не можна з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу абонеобережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Покладаючи на відповідача обов'язок щодо сплати пені за невиконання умов договору купівлі-продажу, суд апеляційної інстанції, у порушення положень ст. ст. 303, 316 ЦПК України, належним чином свого висновку не мотивував, не перевірив зміст заперечення відповідача на апеляційну скаргу, в якому останній стверджує про відсутність його вини щодо несплати коштів за договором, оскільки банк, через який він провів операцію, був віднесений до категорії неплатоспроможних, та така подія сталася вже після проведення ним платежу.

За таких обставин, ухвалене у справі рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий судовий розгляд до цього суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 03 березня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова