Провадження № 2/344/5020/16
У Х В А Л А

28 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Приват Банк» про захист прав споживачів банківських послуг, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів банківських послуг, в тому числі про визнання недійсним договір іпотеки квартири, укладений з ЗАТ КБ «ПриватБанк», посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за №3857.

Ухвалою від 21.10.2016 року відкрито провадження у справі.

28.10.2016 року позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони банку вчиняти дії щодо оформлення права власності на нерухоме майно. Вважає, що банком може бути зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме квартиру по вул. Молодіжній, 44/80, в м. Івано-Франківську, відповідно до п. 27 договору іпотеки квартири. Зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі визнання недійсним договору іпотеки квартири.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України допускається такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України ,,Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

В заяві про забезпечення позову заявником не наведено обґрунтованих та об'єктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, в заяві про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали направити для відома позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бородовський С.О.