Справа № 184/156/16-ц
Номер провадження 2/184/139/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2016м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Томаш В.І.,

при секретарі - Михайловій Т.В.,

розглянувши в м. Орджонікідзе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визначення додаткового строку для прийняття спадщини», -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом і просить суд визнати причину пропуску нею строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її бабусі ОСОБА_3 на належне їй майно з поважних причин, та визначити додатковий строк терміном в два місяці з дня набрання законної сили рішення суду для прийняття спадщини у порядку спадкування за заповітом.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду письмову заяву, в якій підтримує позов в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій не заперечує проти позовних вимог позивача та просить розглянути справу за його відсутності.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла моя рідна бабуся з боку матері ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Вказана 1/2 частка зазначеного житлового будинку з надвірними спорудами належала їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на житло від 09.12.1993 року, виданого відділом комунальної власності міськвиконкому м. Орджонікідзе. Державна реєстрація права власності на вказану частку квартири на ім'я ОСОБА_3 була здійснена КП «МБТІ» м. Нікополь. Друга частина вказаної квартири належить на праві власності на підставі вказаного свідоцтва про власності на житло від 09.12.1993 року її чоловіку, якій є дідусем позивачки та відповідачем по справі. 25.04.2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2, кожен окремо, склали на ОСОБА_1 заповіт кожен на все своє майно, в тому числі і на належну кожному з них 1/2 частину зазначеної квартири. Заповіт був складений ще на дошлюбне прізвище позивачки, а саме на ім'я ОСОБА_4. 19.09.2003 року ОСОБА_1 вступила в зареєстрований шлюб зі ОСОБА_5, в зв'язку з чим її прізвище було змінено з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є її чоловік, відповідач по справі ОСОБА_2, рідна матір позивачки - ОСОБА_6 та її син ОСОБА_7. Але жоден з них не звертався до нотаріуса з метою прийняття спадщини та заведення спадковій справи. Їм було відомо, що бабуся заповіла позиваці свою частку квартири і вони не оспорювали її волевиявлення. ОСОБА_1 протягом ще встановленого законом строку звернулася до приватного нотаріуса Кулика О.П. для того, щоб дізнатися про те, що їй необхідно здійснити для вступу у спадщину після смерті померлої бабусі ОСОБА_3 Там позивачка отримала консультацію про те, що протягом передбаченого законом строку їй слід звернутися з заявою про прийняття спадщину та оплатити витрати за оформлення вказаної заяви та заведення спадкової справи. На той час у ОСОБА_1 з собою не було усіх необхідних документів для заведення спадкової справи, а також необхідних грошових коштів, строк для звернення з заявою про прийняття спадщини тільки почався і у неї ще був час, тому вона вирішила звернутися пізніше. Однак у той час, коли позивачка планувала звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а саме у листопаді 2015 року вона захворіла, в зв'язку з чим усі їхні сімейні заощадження нею були спрямовані на своє лікування. Крім того, стан здоров'я настільки погіршився, що позивачці було вже не до спадщини. Довідкою Лікарняно - консультативної комісії КЗ «Центр первинної медико - санітарної допомоги м. Орджонікідзе» № 36 від 20.01.2016 року підтверджується той факт, що позивачка дійсно знаходилася на амбулаторному лікуванні в зазначеному комунальному закладу з 02.11.2015 року і по 16.12.2015 року, а також і відповідним записом у її амбулаторній картки. Відповідно вказаної довідки ОСОБА_1 страждала на такі захворювання, внаслідок яких вона не мала можливості внаслідок свого стану здоров'я займатися своїми спадковими справами. Вказаний висновок був здійснений членами лікарняно - консультаційної комісії вказаної лікарні і викладений у довідці. Коли позивачка вже після виздоровлення звернулася до нотаріуса, то отримала відповідь, що їй потрібно звертатися вже до суду з вказаним позовом внаслідок того, що вона пропустила встановлений законом строк на прийняття спадщини. Позивачка вважає, що вказана причина, внаслідок якої вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті своєї бабусі ОСОБА_3, є поважною і вказана причина підтверджується належними та допустимими доказами: довідкою ЛКК від 20.01.2016 року № 36 та відповідними записами лікаря у моїй амбулаторній картки.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Окрім позивачки на даний час більше ніхто не претендує на спадщину, що залишилася після смерті її бабусі ОСОБА_3 Від нотаріуса позивачці стало відомо, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, заведена не була.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідач ОСОБА_2, чоловік померлої ОСОБА_3, був зареєстрований і проживав разом зі свою дружиною у вказаній вище квартирі на час її смерті. Інші спадкоємці першої черги за законом, син та донька померлої ОСОБА_3 - матір позивачки та її дядько, разом з нею на час відкриття спадщини не проживали, не були зареєстровані разом з нею і не зверталися до будь - якого нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Право на обов'язкову частку вони не мають. Заповіт на користь позивачки, складений померлою ОСОБА_3, фактично усував їх від спадкування її майна. Тому позов позивачки заявлений тільки до чоловіка померлої ОСОБА_3, до її дідуся ОСОБА_2 Однак він ніколи не оспорював прав позивачки на вказану 1/2 частину квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1217, 1218, 1272 ч.3 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати причину пропуску ОСОБА_1 строку подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її бабусі - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на належне їй майно з поважних причин та визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 додатковий строк для прийняття спадщини терміном в два місяці з дня набрання законної сили рішення суду для подання заяви про прийняття спадщини у порядку спадкування за заповітом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 - днів з дня його ухвалення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш