Справа № 495/6087/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Мишко В.В.
при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.
за участю представників сторін:
від позивача: не зявився
від відповідача: не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/6087/15-ц
за позовом Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій»
про стягнення заборгованості
26.08.2015 року Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» (далі по тексту позивач) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач) про стягнення заборгованості (а.с.1-4).
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.08.2015 року відкрито провадження по справі № 495/6087/15-ц за позовом ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Справу призначено до розгляду (а.с.29).
У судові засідання представник позивача не з'явився, але подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.25, 38-39, 45-46).
Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, відзив або заперечення на позов ПАТ «Лізинг інформаційних технологій»до суду не надали та в судові засідання не з'явилися без поважних причин, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань не заявляли, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_2 у відповідних довідкових листах (а.с.37, 44, 52).
У відповідності до ч.3 ст.27 Цивільного процесуального кодексу України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.
Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на них поширюється порядок цивільного судочинства, а значить обов'язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов'язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.
Проте, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, та його представник ОСОБА_2, зловживають своїми процесуальними правами, які реалізуються в протиріччі зі своїм призначенням.
Згідно із ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно із ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно із ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на пятнадцять днів.
Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства та ті факти, що відповідач в жодне судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, представник позивача в судові засідання не зявився, але просив розглянути справу без його присутності та проти винесення заочного рішення не заперечував, строк розгляду справи, відповідно до ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, закінчився і ніхто із сторін не заявив клопотання про його подовження, суд вважає за можливе і необхідне, у відповідності до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.
У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.
Згідно п.5 Перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства» Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» змінило найменування, тому правонаступником його є Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» (а.с.21-22).
Так, 13.03.2012 року Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» в особі ТОВ «Розетка. УА», який діяв на підставі довіреності №11080801 від 08.08.2011 року, та ОСОБА_1 уклали Договір №120384219 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання Телевізор LCD Toshiba 40RL838 (а.с.6).
Згідно п.1.1. Договору Клієнт бере участь в системі LeaseІT зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від Постачальників - учасників системи LeaseІT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним Клієнтом Пакетом фінансування LeaseІT (надалі - Пакет LeaseІT), а Оператор LeaseІT, зобовязується підставі Договору забезпечити передачу Клієнту ІТ-обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів, тощо) обраним Клієнтом Постачальником та надання Клієнту послуг, за умови виконання Клієнтом вимог, передбачених Пакетом LeaseІT.
Відповідно до п.1.2. Договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг Клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІT (надалі - Правила), які є невід'ємною частиною цього Договору (а.с.7-12).
Пунктом 8.7. Договору ОСОБА_1 підтвердив, що з Правилами ознайомлений, зміст Правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати (об а.с.6).
На підставі п.2.2. Договору, а також п.4.9. Правил, Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» надало ОСОБА_1 в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, що підтверджується ОСОБА_2 приймання-передачі майна №120384219 від 13.03.2012 року (а.с.14).
Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 8 687,66 грн.
Згідно п.2.1. Договору умови, за яким ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються Клієнту, визначаються Пакетом LeaseІT. ОСОБА_1 обрано Пакет LeaseІT Десятка.
Умовами пакету LeaseІT є: платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів): 10%; вид договору - фінансовий лізинг; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 9; розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами; перехід права власності - виплата повної вартості обладнання.
Також п.6.2. Правил визначено, що строк, протягом якого Клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання Клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LeaseІT строку.
Тобто, ОСОБА_1 зобовязався сплачувати платежі у загальній сумі 8 687,66 грн. в такому порядку: перший платіж у розмірі 10% від загальної суми платежів; 9 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця.
Від так, ОСОБА_1 мав сплатити перший платіж у розмірі 868,77 грн. та ще 9 платежів по 868,77 грн.
Таким чином, на підставі вищевказаних норм, а також п.п. 3.1, 5.4.2, Договору, у ОСОБА_1 перед Приватним акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» виникли зобовязання щодо сплати орендних платежів.
Отже, Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» у повному обсязі виконало свої договірні зобовязання щодо надання обладнання ОСОБА_1 згідно Договору у відповідні строки та належної комплектації, але ОСОБА_1 не виконав своїх грошових зобов'язань за Договором, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу передбачена п.14.2 Правил та п.5.4.2 Договору, тому за ним рахується заборгованість, підтверджена розрахунком - Структурою грошових нарахувань (а.с.15).
- 366,05 грн. на погашення плати за прострочення щомісячних платежів;
- 5 716,72 грн. на погашення місячних орендних платежів.
У зв'язку з чим станом на 26.08.2015 року у ОСОБА_1 перед Приватним акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» виникла заборгованість по Договору №120384219 від 13.03.2012 року на загальну суму 23 035,39 грн., яка складається з:
- 970,94 грн. - компенсація вартості наданого обладнання;
- 19 956,09 грн. - заборгованість за прострочення щомісячних платежів;
- 78,36 грн. - компенсація понесених витрат повязаних з отриманням виконання зобовязання.
В добровільному порядку ОСОБА_1 виниклу та непогашену заборгованість по Договору №120384219 від 13.03.2012 року на загальну суму 23 035,39 грн. не погасив.
Невиконання відповідачем своїх зобов'язань по вищезазначеному договору зумовило звернення ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» до суду із відповідним позовом.
Відповідно до ст.ст. 509. 510, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальними умовами зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (ст.ст. 525, 625 ЦК України).
Згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з договору лізингу, які регулюються нормами Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст.806 Цивільного кодексу України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.
Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 в порушення умов Договору №120384219 від 13.03.2012 року та зазначених вище норм чинного законодавства не надавав ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, тобто свої зобов'язання, визначені цим договором, виконував несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 26.08.2015 року у ОСОБА_1 перед ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» виникла та залишається і наданий час непогашеною заборгованість по Договору №120384219 від 13.03.2012 року на загальну суму 23 035,39 грн., яка складається з:
- 970,94 грн. - компенсація вартості наданого обладнання;
- 19 956,09 грн. - заборгованість за прострочення щомісячних платежів;
- 78,36 грн. - компенсація понесених витрат повязаних з отриманням виконання зобовязання.
Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України).
Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість, правомірність та законність позовних вимог ПАТ «Лізинг інформаційних технологій», у зв'язку з чим позовна заява ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати понесені ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» при розгляді справи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 509-510, 525-526, 530, 612, 625, 806 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218, 224-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1про стягнення заборгованості задовольнити.
- заборгованість по кредитному договору №120384219 від 13.03.2012 року в розмірі 23 035 (двадцять три тисячі тридцять пять) гривень 39 (тридцять девять) копійок;
- сплачений судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Мишко