печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3077/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

27.01.2016 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яку 28.01.2016 передано судді.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд визнати недійсним кредитний договір № 014/9408/74/65830 від 17.12.2007, укладений між сторонами, та договір іпотеки від 17.12.2007, укладений для забезпечення виконання зобов'язання позивача перед відповідачем за вказаним кредитним договором, згідно з яким передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

Тобто, у позові ОСОБА_1 вбачається спір з приводу нерухомого майна, а саме зазначеної квартири АДРЕСА_1, об'єкту цілі взяття кредиту (п. 1.1.2 кредитного договору № 014/9408/74/65830 від 17.12.2007) та одночасно об'єктом забезпечення зобов'язання за договором кредиту, про що укладено відповідний договір іпотеки, про що зазначено зокрема у п. 1.1 договору іпотеки від 17.12.2007.

Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 дано роз'яснення питань застосування загальними судами законодавства при визначенні підсудності цивільних справ.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально (п. 41 Постанови пленуму ВССУ № 3 від 01.03.2013).

Правила статті 114 ЦПК України про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (п. 42 вказаної Постанови).

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

З договору іпотеки від 17.12.2015, укладеного між сторонами до кредитного договору № 014/9408/74/65830 від 17.12.2007, який є предметом спору, вбачається, що виконання зобов'язань, покладених на ОСОБА_1, забезпечуються саме нерухомим майном: квартирою АДРЕСА_1, що територіально не відноситься до Печерського району м. Києва.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилається позивачеві.

Відповідно до положень ЦПК України, позивач може подати позовну заяву з вказаними вище вимогами за місцезнаходженням нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 114, ч. 1, 115 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки - повернути позивачу для подання до належного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Литвинова