Справа № 426/3153/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

26 жовтня 2016 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Реки А.С.,

при секретарі - Гапич К.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мілуватської сільської ради Сватівського району про визнання права власності в порядку спадкування,-

Встановив:

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що після смерті його рідного брата по матері ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Зазначене домоволодіння згідно даних МКП БТІ зареєстроване за його вітчимом ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті якого його рідний син ОСОБА_3 фактично прийняв шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, однак за життя оформити свої спадкові права не встиг. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіту не залишив. Після смерті брата, окрім позивача, спадщину ніхто не прийняв. Позивач за власний кошт поховав ОСОБА_3, розпоряджався речами, які залишилися після смерті брата, займався ремонтом та доглядав за домоволодінням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, саджав там город, тобто фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. Однак, на теперішній час позивач позбавлений можливості оформити у нотаріальній конторі спадкові права, оскільки ОСОБА_3 за життя після смерті ОСОБА_4 своїх спадкових прав не оформив. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги, обґрунтувавши їх доводами, викладеними в позовній заяві.

Відповідач - Мілуватська сільська рада Сватівського району Луганської області в судове засідання уповноваженого представника не направили, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, надали заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона рідна сестра позивача. Їх мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, а потім ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх вітчим ОСОБА_4, з яким разом на час смерті в АДРЕСА_1 проживав його рідний син ОСОБА_3 Інші сини ОСОБА_4 - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у 80-х роках поїхали на заробітки та з того часу відомостей про них немає. Після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, її брат ОСОБА_1 вступив у володіння спадковим майном, а саме домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1, а саме почав розпоряджатися речами померлого, робив ремонт у будинку, лагодив дах, огорожу, саджав город. У ОСОБА_3 дружини та дітей не було, він проживав один, вона спадщину після смерті ОСОБА_3 не приймала.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що у будинку за адресою: АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_8 з сином ОСОБА_3, інші його сини у 80-х роках поїхали з села на заробітки, більше не поверталися, відомостей про них немає. Після смерті ОСОБА_3 його син ОСОБА_3 залишився проживати у тому ж будинку, де й помер у 1995 році, дітей та дружини у нього не було. ОСОБА_1 займався похоронами брата, навів порядок та робив ремонтом домоволодіння на АДРЕСА_1.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні інвентарної справи, яка містить технічний паспорт на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, виготовлений 1989 року, власником вищевказаного домоволодіння є ОСОБА_4 Згідно Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються, зокрема, технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Тобто технічний паспорт на спадкове домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 свідчить про те, що ОСОБА_4 на час своєї смерті володів зазначеним домоволодінням.

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4, батько - ОСОБА_10, мати - ОСОБА_6 (а.с. 10).

В 1959 році ОСОБА_6 та ОСОБА_4 уклали шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу «ОСОБА_6», що підтверджується даними свідоцтва про одруження (а.с. 11).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_3, батько - ОСОБА_4, мати - ОСОБА_6 (а.с. 9).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними братами по матері.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого Міловатською сільською радою Сватівського району 23.03.1987 року ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, яке видане Міловатською сільською радою Сватівського району ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Міловатської сільської ради Сватівського району від 09.03.2016 року № 428, згідно записам господарської книги № 25 за 2011-2015 роки, будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, рахується за ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв в момент виникнення правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

У відповідності зі ст. 548 ЦК УРСР України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, інформація щодо заповітів/спадкових договорів, спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, відсутня (а.с. 74-76).

Як вбачається із досліджених в судовому засідання письмових доказів та пояснень свідків, ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 (а.с. 8).

Згідно ст. 530 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, інформація щодо заповітів/спадкових договорів, спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутня (а.с. 78-88).

Таким чином, беручи до уваги надані письмові докази, показання свідків, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті свого брата ОСОБА_3, оскільки він як спадкоємець вступив в управління та володіння спадковим майном, тобто у відповідності до вимог ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини. Інші особи, які б могли заявити про свої спадкові права, на спадщину не претендують.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.04.2016 року № 550/02-32, Державним нотаріусом Першої Сватівської державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно з тих підстав, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у встановленому порядку не оформив свої спадкові права (а.с. 16).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості щодо будинку АДРЕСА_1 у Державному реєстрі відсутні (а.с. 72).

Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, є законним та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524, 529, 530, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.), ст. 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15-16, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Мілуватської сільської ради Сватівського району про визнання права власності в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області шляхом подання через Сватівський районний суд Луганської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення було складено та підписано 31.10.2016 року.

Суддя: А.С. Река