АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1846/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Пироженко (В.Д.) В. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Черкаського міського центру зайнятості на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2016 року по справі за позовом Черкаського міського центру зайнятості до ОСОБА_5 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року Черкаський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення коштів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26 серпня 2010 року ОСОБА_5 звернувся до Черкаського міського центру зайнятості в пошуках роботи. 02 вересня 2010 року ОСОБА_5 на підставі поданої заяви був наданий статус безробітного, та призначено виплату допомоги по безробіттю.

29 листопада 2010 року ОСОБА_5 звернувся із заявою до керівництва Черкаського міського центру зайнятості з проханням направити його на професійне навчання за професією «Водій навантажувача». 29 листопада 2010 року на підставі договору № 11014 укладеного між Черкаським міським центром зайнятості та ТОВ «Навчальний заклад «Черкаський навчально-курсовий комбінат» відповідача було направлено на навчання.

При проведенні звірки Черкаського МЦЗ з ДПА за 3-ий квартал 2010 року було складено акт перевірки достовірності даних безробітних № 128 від 24.03.2011 року, яким було встановлено, що ОСОБА_5 під час отримання статусу безробітного та в період перебування на обліку в Черкаському міському центрі зайнятості приховав той факт, що працював згідно строкового трудового договору укладеного між ОСОБА_5 та Черкаською філією СТОВ ім.. Шевченка.

24 березня 2011 року ОСОБА_5 було знято з обліку у звязку з виявленням факту подання недостовірних даних.

За період перебування на обліку в службі зайнятості з 02 вересня 2010 року по 24 березня 2011 року ОСОБА_5 було виплачено допомогу по безробіттю в сумі 1757.40 гривень, матеріальну допомогу в період професійного навчання в сумі 1060.88 гривень та вартість навчання склала 687.96 гривень, а всього на загальну суму 3506.24 гривень.

У звязку з тим, що допомога по безробіттю, матеріальна допомога в період профнавчання та вартість навчання отримана ОСОБА_5 за весь період перебування на обліку в службі зайнятості є незаконно отриманою сумою, Черкаський міський центр зайнятості просив суд стягнути з ОСОБА_5 на користь позивача кошти у сумі 3506.24 гривень та стягнути понесені судові витрати по справі.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2016 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду Черкаський міський центр зайнятості подав апеляційну скаргу в якій просив його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, вказуючи при цьому, що рішення є незаконним та ухваленим з порушенням норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не подавались недостовірні відомості, які б впливали на умови виплати по безробіттю.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 серпня 2010 року ОСОБА_5 звернувся до Черкаського міського центру зайнятості в пошуках роботи, що підтверджується персональною карткою № 82600002.

02 вересня 2010 року ОСОБА_5 подав до Черкаського міського центру зайнятості заяву про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». При цьому в заяві в тому числі зазначив, що він не є найманим працівником.

Відповідно до Акту № 128 перевірки достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків від 24 березня 2011 року було здійснено звірку з ДПА за ІІІ квартал 2010 року та виявлено, що ОСОБА_5 під час реєстрації в Черкаському міському центрі зайнятості та перебування на обліку приховав факт працевлаштування та інформацію про знаходження в трудових відносинах з 06.07.2010 року по 07.10.2010 року з підприємством СТОВ ім.. Шевченка.

На підставі вказаного Акту позивачем було видано Наказ № 241 від 24 березня 2011 року про повернення ОСОБА_5 коштів, виплачених як допомога по безробіттю в сумі 1757.40 гривень, матеріальна допомога в період професійного навчання в сумі 1060.88 гривень, вартість навчання в сумі 687.96 гривень та вартості наданих соціальних послуг.

24 березня 2011 року відповідача було знято з обліку у звязку з виявленням факту подачі недостовірних даних.

Згідно наказу № 141-к-10 від 06 липня 2010 року СТОВ «ім..Шевченка» ОСОБА_5, на підставі його заяви було прийнято на роботу по строковому договору на посаду оператор лінії у виробництві харчової продукції (2 категорія) та встановлено термін стажування 10 змін.

Наказом СТОВ «ім..Шевченка» № 355-2-к-10 від 07 жовтня 2010 року відповідача було звільнено 07 жовтня 2010 року у звязку із закінченням строку трудового договору (закінченням сезону переробки овочів), згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 24 липня 2012 року в визнанні наказу СТОВ «ім..Шевченка» № 355-2-к-10 від 07 жовтня 2010 року недійсним ОСОБА_5 відмовлено. При цьому, як встановив суд, ОСОБА_5, письмової заяви про звільнення та розірвання трудового договору не подавав.

07 жовтня 2010 року СТОВ «ім..Шевченка» Наказом № 355-2а-к-10 внесено зміни до наказу № 355-2-к-10 від 07 жовтня 2010 року та зазначено, що робочі дні в період роботи з 14.06.2010 року по 07.10.2010 року для ОСОБА_5 вважати прогулами. Компенсації за невикористану щорічну відпустку немає.

Тому на час подачі ОСОБА_5 заяви про надання статусу безробітного, ним була неправдиво вказана інформація, що він не є найманим працівником, оскільки між ним та СТОВ «ім..Шевченка» існували трудові відносини які не припинились у встановленому законом порядку.

За правилами частин другої та третьої статті 36 Закону N 1533-III, яка визначає права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із частиною першою статті 7 Закону N 1533-III є допомога по безробіттю.

Згідно з пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року N 307 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 року за N 915/5136), який був чинним на час виникнення правовідносин, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Так, дослідивши матеріали справи та виходячи з вказаних норм матеріального права, колегія суддів вважає вірними доводи апелянта, що накази про прийняття на роботу ОСОБА_5 № 141-к-10 від 06 липня 2010 року та про звільнення з роботи № 355-2-к-10 від 07.10.2010 року на сьогодні залишаються чинними, а тому на момент подання заяви про надання статусу безробітного ОСОБА_5 фактично продовжував перебувати в трудових відносинах з СТОВ ім.. Шевченка та про вказану обставину позивача не повідомив.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 не мав права на отримання допомоги по безробіттю на час подачі заяви про надання статусу безробітного, тому до повернення підлягає допомога по безробіттю отримана відповідачем за період з 02 вересня 2010 року по 24 березня 2011 року в сумі 3506.24 гривень.

Позовна давність позивачем не була пропущена, оскільки була перервана предявленням позову.

За таких обставин, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст..ст.303,307,309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Черкаського міського центру зайнятості задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення яким:

Позовні вимоги Черкаського міського центру зайнятості до ОСОБА_5 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Черкаського міського центру зайнятості кошти в сумі 3506 гривень 24 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Черкаського міського центру зайнятості судові витрати в сумі 2 893 гривень 80 копійок.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :