Провадження №2/521/696/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2016 року місто ОСОБА_1

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Леонова О.С.,

при секретарі Малиш О.Л.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою, -

ВСТАНОВИВ:

18.08.2015 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 20.12.2012 року ОСОБА_3, громадянин України, під розписку позичив у ОСОБА_2 гроші в розмірі 15000 доларів США., що складає на сьогоднішній день, в еквіваленті відповідно до курсу НБУ 330 282 грн.13 коп.

Згідно до зазначеної розписки від 20.12.2012 року, відповідач зобовязався віддати йому отримані ним у борг грошові кошти наступним чином: 01.06.2013 року зобовязався повернути 15000 доларів США, що в еквіваленті складає 330282грн.13 коп.

Також у розписці зазначається, що ОСОБА_3 отримані ним грошові кошти в розмірі 15000 доларів США, що складає в еквіваленті відповідного курсу НБУ 330 282 грн.13 коп. були взяті під 5,5 процентів в місяць, що на день подання позову складає: 15000*5,5% = 825 доларів США (в місяць); 825*31=575 доларів США, а всього 5,5 процентів за тридцять один місяць прострочки зобовязань складають 25 575 доларів США, що в еквіваленті складає 563 131,04 грн.

Станом на сьогоднішній день, відповідач свої зобовязання за розпискою не виконав, будь-яких сум грошових коштів, отриманих ним від нього за розпискою не віддав, тобто борг за розпискою йому не повернув.

24.12.2012 року ОСОБА_3 уклав з ним договір позики та позичив у нього, ОСОБА_2, гроші в розмірі 119 895,00 грн.

Згідно до зазначеного договору позики від 24.12.2012 року відповідач зобовязався віддати йому отримані ним у борг грошові кошти (загалом 119895 грн.) таким чином: 24.12.2013 року зобовязався повернути 119 895 грн.

Також у договорі позики зазначається, що ОСОБА_3 отримані ним грошові кошти в розмірі 119895 грн. були взяті під 5,5 процентів в місяць, що складає на теперішній час відповідно розрахунку: 119895*5,5%=6594,22 грн., 6594,22*33=204420,82 грн.

Станом на день подачі позовної заяви, відповідач свої зобовязання за договором не виконав, будь-яких сум грошових коштів, отриманих ним від нього за договором не віддавав, тобто, борг за договором йому не повернув.

Після спливу дати, зазначеної у розписці як кінцевої дати для сплати боргу, а саме: 01.06.2013 року та у договорі позики як кінцевої дати для спливу боргу, а саме 24.12.2013 року, позивач неодноразово предявляв відповідачеві усні вимоги щодо повернення заборгованості, на що відповідач ніяким належним чином не реагує, свої зобовязання за розпискою та договором позики не виконує.

Розписка та договір позики, на які посилається позивач, як на доказ своїх вимог, складені у письмовій формі та підписані відповідачем, ОСОБА_3, при цьому в них зазначені суми грошового зобовязання, дата складання та дата повернення відповідачем боргу, зміст їх не суперечить нормам ЦК України та іншим актам цивільного законодавства, а отже, розписка та договір позики відповідають та складені відповідно до вимог чинного цивільного законодавства України.

Станом на день подання позову відповідач так і продовжує ухилятись від повернення суми боргу за розпискою та договором позики, чим порушив взяті на себе зобовязання.

Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь суму боргу за Розпискою від 20.12.2012 року, у розмірі 15000 доларів США, що в еквіваленті 330282,13 грн. та заборгованість за прострочку зобовязань в сумі 25575 доларів США, що в еквіваленті 563131,04 грн.; суму боргу за договором позики від 24.12.2012 року, у розмірі 119895 грн. та заборгованість за прострочку зобовязань в сумі 204420,82 грн., а також судові витрати.

Позивач та відповідач в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідач ОСОБА_4 в попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

20.12.2012 року ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_2 гроші у розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч доларів США), що складає в еквіваленті відповідно курсу НБУ 330282грн.13коп., що підтверджується складеною ОСОБА_3 розпискою (а.с.7).

Відповідно до договору позики від 24.12.2012 року ОСОБА_2 передав строком до 24.12.2013 року у власність ОСОБА_3 кошти в розмірі 119895 грн. (а.с.8).

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

Встановлено, що свої зобов'язання за договором позики ОСОБА_2 виконав у повному обсязі і передав у власність відповідача зазначені у договорі позики та розписці суми грошових коштів.

Однак позичальник належним чином не виконав свої обов'язки за договором позики та не повернув зазначену суму ані до 01.06.2013 року, ані до 24.12.2013 року.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності зі ст. 625 ч.1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання.

За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За загальними правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч. 1,2 ст. 533 ЦК України). Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 14 Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Позивач в своїй позовній заяві просив суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 15000 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 330282,13 грн., а також суму боргу в розмірі 119895 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно, до дня повернення позики.

У звязку з чим з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню проценти за користування грошовими коштами наданими за договором позики від 20.12.2012 року в розмірі 5,5% від суми позики щомісячно, що становить 15000*5,5%=825 доларів США на місяць, за 31 місяць прострочки складає 25575 доларів США, що в гривневому еквіваленті дорівнює 563131,04 грн.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування грошовими коштами наданими за договором позики від 24.12.2012 року в розмірі 5,5% від суми позики щомісячно, що становить 119895*5,5%=6594,22 грн. на місяць, а за 31 місяць прострочки складає 204420,82 грн.

Таким чином, згідно вимог статті 625, ч.1 ст.1048 ЦК України, заборгованість ОСОБА_3 за договором позики складається з основного боргу за договором позики від 20.12.2012 року у розмірі 15000 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 330282,13 грн., за договором позики від 24.12.2012 року у розмірі 119895 грн. та процентів за договором позики від 20.12.2012 року в розмірі 25575 доларів США, що в гривневому еквіваленті дорівнює 563131,04 грн. та за договором позики від 24.12.2012 року в розмірі 204420,82 грн.

Представник відповідача ОСОБА_4 в попередніх судових засіданнях наполягала на тому, що відповідач не підписував розписку від 20.12.2012 року, підпис від його імені виконано іншою особою.

За клопотанням представником відповідача ОСОБА_4 04.04.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси було постановлено ухвалу про призначення почеркознавчої експертизи.

Оскільки відповідачем не було оплачено проведення експертизи, то цивільна справа направлена для призначення почеркознавчої експертизи була повернута на адресу суду без виконання.

Тому посилання представника відповідача на те, що підпис в розписці виконано не відповідачем, суд сприймає критично.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач, як позичальник, не виконав умови договорів щодо своєчасного повернення позики, тому позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути борг в розмірі 1217728,99 гривень, який складається з основного боргу за договорами позики у розмірі 450177,13 гривень та процентів у розмірі 767551,86 гривень.

Крім цього відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути пропорційно до суми задоволеного позову судовий сбір у розмірі 3654,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 10, 14, 60, 88, 154, 213 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 15000 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 330282,13 (триста тридцять тисяч двісті вісімдесят дві грн. 13 коп.) грн., а також суму боргу в розмірі 119895 (сто девятнадцять тисяч вісімсот девяносто пять) грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 проценти за договором позики від 20.12.2012 року в розмірі 25575 доларів США, що в гривневому еквіваленті дорівнює 563131,04 (пятсот шістдесят три тисячі сто тридцять одна грн. чотири коп.) грн. та за договором позики від 24.12.2012 року в розмірі 204420,82 (двісті чотири тисячі чотириста двадцять грн. вісімдесят дві коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Якщо апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених ст. 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Рішення ухвалене і надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Головуючий суддя О.С. Леонов