АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6873/16 Справа № 209/1627/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Григорченко Е.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі Назаренко А.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 травня 2016 року у справі за поданням Державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_5 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_4,-

встановила:

ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 травня 2016 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 травня 2016 року задоволено подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_5 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_4

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що 14.04.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення суду, про що винесено відповідну постанову, копію якої направлено сторонам.

У встановлений державним виконавцем строк для самостійного виконання рішення суду, боржник рішення не виконує.

Враховуючи значну суму боргу за виконавчим документом та відсутність реального погашення боргу, а також беручи до уваги, що боржник приховує від державного виконавця дані стосовно отримання доходів, суд прийшов до висновку, про наявні підстави вважати, що боржник може виїжджати за межі України і в даному праві боржника можливо обмежити останнього до повного виконання ним цивільних зобовязань.

Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Так, п.2 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів(посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням

Із справи вбачається, що постановою державного виконавця Дніпровського відділу ДВС м. Дніпродзержинська ГТУЮ у Дніпропетровській області від 14.04.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №1207, виданого 22.02.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_6, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу 735414,82 грн

10.05.2016 року державний виконавець Дніпровського відділу ДВС м. Дніпродзержинськ ГТУЮ У Дніпропетровській області ОСОБА_5 та начальник Дніпровського відділу ДВС м. Дніпродзержинськ ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернулись до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, суд виходив із того, що із подання вбачається, що боржнику надавався строк на самостійне виконання рішення, але вимоги виконані не були.

Однак, наявність постанови від 14.04.2016 року про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №1207, виданого 22.02.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_6, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу 735414,82 грн, не свідчить про те, що в період з часу відкриття виконавчого провадження до часу звернення до суду з поданням, державний виконавець вчинив всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", які спрямовані на погашення боргу.

В матеріалах справи відсутні докази про отримання боржником постанов про відкриття виконавчого провадження, що останній у передбаченому порядку викликався до Дніпровського ВДВС м. Дніпродзержинськ з приводу виконання судового рішення та погашення боргу, що державним виконавцем вживались передбачені законом України "Про виконавче провадження" заходи щодо виконання виконавчого напису, а в апеляційній скразі апелянт зазначає, що дізнався про відкрите виконавче провадження лише після ознайомлення 02.08.2016 року з матеріалами виконавчого провадження, а до цієї дати жодного виклику та постанови ним не одержувалось, оскільки кореспонденція направлялась за іншою адресою, за якою апелянт не проживає.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що він ухилявся від виконання своїх боргових зобов'язань та що за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця.

Отже, враховуючи зазначені обставини та відсутність доказів в обгрунтування подання, висновок суду про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за кордон є таким, що не ґрунтується на матеріалах справи та діючому законодавстві, що регулює зазначені правовідносини.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду на підставі п.2 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню, з постановленням ухвали про відмову у задоволенні подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 травня 2016 року - скасувати.

У задоволенні подання Державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: