Справа №589/3723/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Сінгур В. О.
Номер провадження 22-ц/788/1782/16 Суддя-доповідач - Рибалка В. Г.
УХВАЛА

07 листопада 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Шевченка В. А.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27 вересня 2016 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Шосткинський МВ ДВС ГТУЮ

про виключення із акту опису і арешту 1/2 частини спільного майна подружжя, повернення майна і визнання права власності на 1/2 частини спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27 вересня 2016 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Шосткинський МВ ДВС ГТУЮ, про виключення із акту опису і арешту 1/2 частини спільного майна подружжя, повернення майна і визнання права власності на 1/2 частини спільного майна подружжя залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на порушення судом першої інстанції при постановленні ухвали норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить скасувати ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27 вересня 2016 року та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила виключити із Акту опису і арешту 1/2 частини спільного майна подружжя, повернення майна і визнання права власності на 1/2 частини спільного майна подружжя. Також звернулась із заявою про забезпечення позову, у якій просила зобов'язати Шосткинський МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області зупинити продаж усього описаного майна від 08 грудня 2015 року та описаного контейнера від 19 серпня 2015 року та 17 листопада 2015 року, 16 серпня 2016 року державним виконавцнм.

Сторони належним чином повідомленні про час і місце розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення представника Шосткинського МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності. До заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є суб'єктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, завданих злочином. Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов'язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов'язку вчиняти певні дії. Не допускається накладення арешту на майно, на яке накладено арешт відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку до такого банку або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Майно або грошові суми клієнта неплатоспроможного банку, на яке судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних, може бути передано приймаючому або перехідному банку чи спеціалізованій установі, утвореній Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передане майно або грошові суми залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам та обґрунтував висновки викладені в ухвалі.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, а саме судом не було повідомлено її про час і місце розгляду заяви, а при розгляді вказаної заяви брала участь особа, яка не бере участь у справі є недоведеними, а тому не є підставою для скасування ухвали суду.

Ствердження апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при постановленні ухвали дійшов невірного висновку про те, що в заяві про забезпечення позову було оскаржено дії державного виконавця є необґрунтованими.

Крім того, постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що у разі задоволення заяви про забезпечення позову у даній справі буде зупинено примусове виконання рішення суду, яке набрало чинності стосовно ОСОБА_5

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що заява про забезпечення позову подана з метою зупинення продажу майна і визнання права власності на 1/2 частину майна, повернення 1/2 частини майна на подружжя, а отже вимоги щодо забезпечення мають безпосередній зв'язок з предметом спору і вони є співмірними вимогами і достатніми для забезпечення судового рішення за її позовом обґрунтовано спростовані ухвалою суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 312, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27 вересня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -