У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 14 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від

19 вересня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання батька,

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до свого сина ОСОБА_3про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказав на те, що він є людиною похилого віку, отримує пенсію у розмірі

1 516,29 грн, часто хворіє, за останні п'ять років мав дві операції. Необхідна ще операція на оці. У зв'язку з відсутністю коштів він не має можливості зробити чергову операцію. Крім того з відповідачем у нього склалися неприязні стосунки з приводу користування квартирою АДРЕСА_1

м. Краматорську, де він зареєстрований. Відповідач тривалий час не пускає його у квартиру де він зареєстрований та постійно мешкає, хоча за рішенням суду з його пенсії стягується заборгованість по комунальним послугам, які отримує відповідач, у результаті чого пенсію він не отримує у повному обсязі. Добровільно матеріальну допомогу відповідач надавати не хоче.

Рішенням Краматорського суду Донецької області від 14 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного судуДонецької області від 19 вересня 2016 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3про стягнення аліментів на утримання батька відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями,

ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно керувався положеннями ст.ст. 201, 204, 205 СК України, а також п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3, та враховував, що позивач отримує пенсію у розмірі 1 516,29 грн на місяць, який перевищує розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений Законом України від 25 грудня 2015 року «Про Державний бюджет України на 2016 рік» № 928-VIII. Разом із тим суди вірно вказували, що сам по собі факт непрацездатності позивача не зумовлює виникнення у відповідача обов'язку надання утримання та не свідчить про наявність у позивача потреби в отриманні матеріальної допомоги. Стан непрацездатності має супроводжуватись необхідністю отримувати позивачем матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання позивачем доходів, які є меншими за прожитковий мінімум.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Краматорського міського суду Донецької області від

14 липня 2016 року та ухвали апеляційного суду Донецької області від

19 вересня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання батька, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 14 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від

19 вересня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна