Номер провадження: 22-ц/785/6412/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Гончаренко В.М., Сватаненко В.І.

з участю секретаря Ярахмедова Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 26 жовтня 2015 року,

встановила:

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 16 квітня 1994 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Від даних стосунків було народжено пятеро дітей:

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,

- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,

- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3,

- ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4,

- ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Останнього часу стосунки між подружжям погіршилися, у тому числі у звязку з тим, що дружина неналежним чином виконувала свої батьківські обовязки, ОСОБА_3 разом з малолітніми дітьми не проживає, всі дії по забезпеченню побутових умов проживання дітей, такі як, приготуванні їжі, прання та прасування одягу, допомога зі шкільними завданнями, та найголовніше спілкування з дітьми, виконує батько та допоміжний персонал. Малолітні ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, є учнями Одеського приватного навчально-виховного комплексу загальноосвітньої школи «Хабад», та вищезазначений навчальний заклад декілька раз на рік організовує поїздки учнів у супроводі батьків за межі території України. Крім того, у даній родині також є практика щодо організації виїздів малолітніх дітей за межі території України на свята та канікули. Оскільки ОСОБА_3 безпідставно не надає згоду на виїзд дітей за межі території України. Тому позивач просив надати дозвіл на виїзд з України його малолітнім дітям в супроводі батька, без згоди та супроводу матері.

Заочним рішенням Київського районного суду м.Одеси від 26 жовтня 2015 року позов задоволений: суд надав дозвіл на виїзд за межи території України малолітнім дітям в супроводі батька, без згоди та супроводу матері, протягом одного року з дня набрання чинності рішення суду.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 14 березня 2016 року заяву відповідачки про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідачка просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та доводи заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідачка на час звернення позивача до суду та на час розгляду справи спільно з дітьми не проживає, неналежним чином виконує свої батьківські обов»язки та не надає згоду на виїзд дітей за кордон.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон.

За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Пунктом 2.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року, в редакції, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 року №724 передбачена можливість вирішення у судовому порядку питання про виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного із батьків.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 1994 року. Від шлюбу сторони мають пятеро дітей:

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,

- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,

- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3,

- ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4,

- ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5(а.с.6-12).

Зареєстрованим місцем проживання сторін та дітей є житловий будинок №143/18 по вул.Фонтанська дорога в м.Одесі. Право власності на будинок зареєстровано за ОСОБА_3Я.(а.с.13-15, 25, 30).

Висновок суду першої інстанції про те, що відповідачка «… на день звернення ОСОБА_2 до суду та на день розгляду справи, спільно з дітьми не проживає, у звязку з чим неналежним чином виконує свої батьківські обовязки», не відповідає обставинам справи.

Так, судом не враховано, що ОСОБА_2 своєю нотаріально посвідченою заявою від 22.05.2015року надав дозвіл на тимчасовий виїзд його малолітніх дітей до Туреччини у супроводі їх матері ОСОБА_3 на строк з 25.05.2015року по 25.11.2015року. На підставі цього дозволу ОСОБА_3 з двома малолітніми дітьми - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в травні 2015 року виїхала до Туреччини(а.с.59, 103-105).

Під час знаходження ОСОБА_3 з малолітніми дітьми за межами України ОСОБА_2 08.06.2015року скасував свою заяву від 22.05.2015року про згоду на тимчасовий виїзд його малолітніх дітей до Туречини у супроводі їх матері ОСОБА_3 та звернувся до служби у справах дітей Одеської міської ради та до Київської районної адміністрації Одеської міської ради з заявами про визначення місця проживання дітей, а після отримання висновку зазначених органів в серпні 2015 року звернувся до суду з позовами про визначення місця проживання дітей та про надання дозволу на виїзд малолітніх дітей за кордон без згоди матері.

Зазначені обставини відображені у висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 18.08.2015року про визначення місця проживання дітей(а.с.58-60).

Таким чином, при знаходженні ОСОБА_3 з малолітніми дітьми за межами України була зроблена штучна ситуація неможливості отримання від неї дозволу на виїзд малолітніх дітей за кордон. Однак судом першої інстанції це не було враховано.

Суд також не звернув уваги на те, що питання про надання дозволу на виїзд малолітніх дітей за кордон без згоди матері не було предметом розгляду органом опіки та піклування, та відповідний висновок цим органом не надавався.

Посилаючись, як на докази, на письмові пояснення громадян ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, суд першої інстанції не перевірив їх та відповідно до ст.63 ЦПК України не допитав зазначених осіб в якості свідків.

При наданні дозволу на виїзд суд також не з»ясував та не зазначив в рішенні назву держави прямування, мету та тривалість часу перебування у цій державі.

Посилання представника позивача на обставини, які встановлені рішенням Київського районного суду м.Одеси від 13 вересня 2016 року, є безпідставним, оскільки відсутні відомості про те, що зазначене рішення набрало законної сили.

Приймаючи до уваги те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом не правильно застосовані вищезазначені норми матеріального права, та порушені норми процесуального права, тому рішення суду на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Судовий збір в сумі 606 гривень 32 копійки, який сплачений відповідачкою при подачі апеляційної скарги, підлягає стягненню з позивача на користь відповідачки на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3, 4, 314 ч.2 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Київського районного суду м.Одеси від 26 жовтня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд малолітніх дітей за кордон відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 606 гривень 32 копійки.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Судді апеляційного суду Одеської області В.Д.Коротков

ОСОБА_13

ОСОБА_14