№ 336/2984/16-ц
провадження № 2/336/1894/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської Ради (треті особи ОСОБА_2, Житлово-будівельний кооператив № 294 «Кристал-11», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк») про визнання права власності у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, який уточнювала в процесі розгляду справи. В уточненому позові зазначає, що її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 17.07.1999 р. вона вступила в шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на «Варакута».

Шлюб між її батьками був розірваний 22.04.2003 р.

13.12.2003 р. її мати зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на «Зудіна».

18.03.2014 р. її батько ОСОБА_3 помер.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з двокімнатної кооперативної квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1.

Вказана квартира була надана її батькові ОСОБА_3 21.02.1986 р., як члену ЖБК «Кристал-11», на сімю з трьох чоловік.

Відповідно довідки ЖБК № 294 «Кристал-11» № 490 від 10.04.2016 р. ОСОБА_3 був членом ЖБК № 294 «Кристал-11», постійно проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 26.03.1986 р. по дату смерті 18.03.2014 р. Пай за квартиру повністю виплачений.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіту не залишив.

Крім того до складу спадщини входять грошові вклади, відкритті у ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме:

- 18.02.2011 року депозитний рахунок за договором SAMDN2686, рахунок 7347, поточна сума станом на 09.05.2016 року 2886 гривень 49 копійок. Заповідальне розпорядження відсутнє.

- 05.04.2013 року картковий рахунок 070757 на суму 214 гривень 69 копійок. Заповідальне розпорядження відсутнє.

Вона є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_3, у відповідності до ст. 1261 ЦК України.

На час смерті батька вона постійно проживала та була зареєстрована разом з ним в квартирі за адресою АДРЕСА_2, а тому в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

15.04.2016 р. вона звернулась до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття та оформлення спадщини після смерті батька.

Пятою Запорізької державною нотаріальною конторою вказана заява була зареєстрована за № 571 та заведено спадкову справу № 138 за 2015 рік.

У звязку із відсутністю в неї правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріальною конторою був направлений запит до ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» щодо надання копій документів, які підтверджують право власності ОСОБА_3 на вказану вище квартиру.

Листом від 18.04.2016 року № НОМЕР_1 «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» було повідомлено, що в матеріалах інвентарної справи на вищевказану квартиру відсутні документи про право власності.

Постановою державного нотаріуса Пятої Запорізької державної нотаріальної контори № 1591/02.31 від 26.04.2016 року їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину.

За відсутності відповідної реєстрації права власності в ТОВ «ЗМБТІ» за її батьком ОСОБА_3 на вищезазначену квартиру, позивач позбавлена можливості оформити своє право на вищезазначену спадщину у нотаріальному порядку.

За уточненим позовом ОСОБА_1, посилаючись на ст.ст.16, 384, 392, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.15 ЗУ «Про власність» просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_3, на грошовий вклад в сумі 2886 грн. 49 коп., з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку 7347, відкритому у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім»я ОСОБА_3, за договором SAMDN2686 та на грошовий вклад в сумі 214,69 грн., з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку 070757, відкритому у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» на імя ОСОБА_3А, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 18 березня 2014 року.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача Запорізької міської Ради в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини не явки суду не повідомив, заперечень не надав.

Представник третьої особи ЖБК № 294 «Кристал-11» подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду не з»явився, про розгляд даної справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяви про бажання приймати участь у судових засіданнях до суду не подавав.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача та третіх осіб, суд вважає, що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що правовстановлювальні документи на підставі яких було набуто чи відчужено право власності на квартиру АДРЕСА_4 відсутні (а.с.14).

Згідно ордеру № 101 від 21.02.1986 р. (а.с.11), ОСОБА_3 на сім»ю з трьох осіб було надано право заняття квартири АДРЕСА_4.

З довідки ЖБК-294 «Кристал-11» (а.с.12) встановлено, що пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_5 був повністю виплачений.

Статтею 15 Закону України «Про власність» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому у користування, набуває права власності на це майно.

Статтею 384 ЦК України передбачено, що будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю.

Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її.

Частина 3 вказаної статті передбачає, що у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Як роз'яснив Пленум ВСУ в п.5 Постанови від 18.09.1987 р. № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», судам слід мати на увазі, що згідно із ст.15 ЗУ «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

З викладеного, суд дійшов висновку, що на підставі ст.15 Закону України «Про власність», ОСОБА_3 набув право власності на вказану квартиру, але у встановленому законом порядку не зареєстрував своє право власності у державних органах.

Шлюб між батьками позивача був розірваний 22.04.2003 р. (а.с.8).

13.12.2003 р. мати ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на «Зудіна» (а.с.9).

18.03.2014 р. ОСОБА_3 помер (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з двокімнатної кооперативної квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1.

Крім того, до складу спадщини входять грошові вклади на рахунках, відкритих у ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме: 18.02.2011 року депозитний рахунок за договором SAMDN2686, рахунок 7347, поточна сума станом на 09.05.2016 року 2886 гривень 49 копійок. Заповідальне розпорядження відсутнє. 05.04.2013 року картковий рахунок 070757 на суму 214 гривень 69 копійок. Заповідальне розпорядження відсутнє.

Спадкоємицею першої черги є ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_3), як донька померлого (а.с.6, 7).

ОСОБА_1, на час смерті ОСОБА_3, проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем за однією адресою (а.с.55, 57).

ОСОБА_1 подала до П»ятої Запорізької державної нотаріальної контори заяву про заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом.

Постановою державного нотаріуса П»ятої Запорізької державної нотаріальної контори від 26.04.2016 р., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв»язку з тим, правовстановлюючі документи на майно, належне спадкодавцеві, з відповідними відмітками про державну реєстрацію права власності, спадкоємцем не надано.

Вищевикладене підтверджується копією спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 (а.с.42-59).

Інші спадкоємці першої черги до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини не звертались.

Ч.1 ст.1217 ЦК україни визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст.1220, ч. 1 ст.1270 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини

У абз. 2 п. 8 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Ч.3 ст.1268 ЦК України визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Ч.1,2 ст.1228 ЦК України визначено, що владник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі); право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Враховуючи, що ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги, проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і задовольняє позов в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 10, 60, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської Ради (треті особи ОСОБА_2, Житлово-будівельний кооператив № 294 «Кристал-11», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк») про визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_6 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 18 березня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на грошовий вклад в сумі 2886 гривень 49 копійок, з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку 7347, відкритому у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» на імя ОСОБА_3, за договором SAMDN2686, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 18 березня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на грошовий вклад в сумі 214 гривень 69 копійок, з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку 070757, відкритому у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» на імя ОСОБА_3, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 18 березня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Дмитрюк