Справа №: 164/1842/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 листопада 2016 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_2 до Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Великоосницької сільської ради Маневицького району про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що його мати ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ще за свого життя 22.01.2003 року склала заповіт, який було посвідчено Великоосницькою сільською радою Маневицького району, згідно якого житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами та земельну частку (пай) заповіла в рівних частках йому - позивачу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняв, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцем за законом на це майно є син спадкодавця - ОСОБА_5, однак він у встановлений законом строк не вчинив будь-яких дій, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті матері ОСОБА_3, на спадкове майно не претендує. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_3

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просив визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_2, представник відповідача - Великоосницької сільської ради Маневицького району в судове засідання не з'явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Великоосницької сільської ради Маневицького району подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позову сільська рада не заперечує, просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Враховуючи думку представника позивача ОСОБА_1, який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності вказаних позивача та представника відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_2 та представника відповідача - Великоосницької сільської ради Маневицького району.

Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно ст.ст. 534, 535 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 являлася власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Ще за свого життя 22.01.2003 року остання склала заповіт, який було посвідчено Великоосницькою сільською радою Маневицького району, згідно якого житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами та земельну частку (пай) заповіла в рівних частках позивачу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняв, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав.Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцем за законом на це майно є син спадкодавця - ОСОБА_5, однак він у встановлений законом строк не вчинив будь-яких дій, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті матері ОСОБА_3, на спадкове майно не претендує. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини підтвердив представник позивача в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, а саме:заповіту від 22.01.2003 року, посвідченого Великоосницькою сільською радою Маневицького району та зареєстрованого в реєстрі за № 4, свідоцтв про смерть серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року та серії НОМЕР_2 від 20.05.2004 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 30.03.2016 року, довідки Великоосницької сільської ради Маневицького району № 1287 від 13.09.2016 року, висновку про відповідність будинковолодіння по АДРЕСА_1 діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 8.09.2016 року, нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 21.04.2016 року, нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_5 про відмову від спадщини, витягу з погосподарської книги № 3 за 2003 рік Великоосницької сільської ради Маневицького району, рішення Маневицького районного суду Волинської області від 18.07.2016 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 426/02-31 від 6.09.2016 року, повідомлень Маневицької державної нотаріальної контори № 583/01-16 від 20.10.2016 року та № 584/01-16 від 20.10.2016 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_2, являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_3, фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 524-527, 529, 534-535, 548-549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 Волинської області, які належали ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В. Невар