Справа № 266/303/16-ц
Провадженя№ 2-о/266/44/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участю секретаря Циганкової М.М., заявниці ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту смерті -

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2016 р. заявниця звернулася до суду з даною заявою, зазначивши, що 01 лютого 2016 р. в лікарні м. Донецька помер її брат ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заявниця отримала документи про смерть брата неналежного зразка, а саме так званої «ДНР». Задля поховання брата в м. Маріуполі заявниці необхідно отримати у органів РАЦС України свідоцтво про смерть, у чому їй було відмовлено органом РАЦС. У звязку із цим просила встановити факт смерті брата в м. Донецьку вказаного числа.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 доводи заяви з підстав, у ній зазначених, підтримала, просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ у Донецькій області в судове засідання не зявився, письмово просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню на підставі наступних правових норм та встановлених обставин справи.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, суд вправі розглядати заяви про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено та підтверджується письмовими доказами, що 01 лютого 2016 року онкологічним центром м. Донецька було видано лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2, померлого 01 лютого 2016 р. в м. Донецьку.

Згідно ч.ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Місто Донецьк, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Від цього, лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, видані органами так званої «ДНР» є недійсними і не створюють правових наслідків.

Також встановлено, що заявниця звернулася до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ у Донецькій області аби отримати свідоцтво про смерть брата, але їй у цьому було відмовлено з-за нелегитимності документів, що підтверджують смерть.

Тобто, реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті виявилася неможливою.

Допитана судом у якості свідка заявниця ОСОБА_1 пояснила, що її брат на початку листопада 2015 р. захворів. 18 січня 2016 р. брат був госпіталізований в онкоцентр м. Донецька, де 01 лютого 2016 року помер. Заявниця отримала лікарське свідоцтво про смерть брата у зазначеній лікувальній установі. Тіло брата доставили в м. Маріуполь для поховання, але в органах РАЦС їй було відмовлено у видачі сідоцтва про смерть у звязку із відсутністю легальних документів про це.

Таким чином, оскільки доводи заявниці знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, то заява підлягає задоволенню, що надасть заявниці можливість отримати свідоцтво про смерть брата та його поховати.

Оскільки заявницею при подачі заяви судовий збір не сплачувався, то з неї слід стягнути судовий збір в розмірі 275,60 гривень.

Керуючись ст. 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, помер 01 лютого 2016 року у Будьоннівському районі м. Донецька, Україна.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави на рахунок № 0055 в ГУ ДКСУ в Донецькій області, МФО 834016, , в сумі 275,60 гривень.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня його проголошення, а особою, у відсутність якої постановлено рішення у той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги. В разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.