АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6387/16 Справа № 199/9260/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Осіян О.М.
Категорія 48 У Х В А Л А
02 листопада 2016 року м. Дніпро
Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Осіяна О.М.,
суддів Григорченка Е.І., Пищиди М.М.,
за участю секретаря - Назаренко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»
на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», про поділ майна подружжя,
Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про поділ майна подружжя, визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна. У підтвердження своїх вимог посилається на те, що 19.05.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого сторони мають доньку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час перебування в шлюбі, 26.12.2007 року вони придбали квартиру АДРЕСА_1. Квартира була зареєстрована на відповідача. Відповідач в добровільному порядку не бажає поділити їх квартиру. Позивач вважає, що це майно є обєктом спільної сумісної власності подружжя та просить визнати право власності на 1/2 його частину..
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Поділено спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, загальною площею 73,2 кв. м., житловою площею 45,4 кв. м. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі, що складаються із судового збору в розмірі 1065 грн.

Скасовано заходи забезпечення позову, що накладені ухвалою суду на спірну квартиру.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОТП Банк» просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене із порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, відмовивши у задоволенні позову, оскільки судом не враховано наявність договору іпотеки щодо спірного майна, не встановлено обсяг спірного майна та джерело надходження коштів на першочерговий внесок за кредитним договором.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Задовольняючи позов суд першої інстанції вказав, що 19 травня 2007 року сторони уклали шлюб. 26 грудня 2007 року відповідачем було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Відповідно до ст. 60 СК України придбана під час подружнього життя за кредитні кошти квартира АДРЕСА_1 є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

До зазначених правовідносин суд застосував вимоги ст. 60 ч. 1, ст.70 СК України, ст.368 ч.3 ЦК України майно, та вважав, що позовні вимоги про визнання права власності на 1/2 частину спірного майна, підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача стягнено судовий збір у розмірі 1065 грн.

Суд не взяв до уваги заперечення проти позову представника третьої особи щодо неможливості визнання за позивачем права власності на вказану квартиру з тих підстав, що вона є предметом договору іпотеки № РМL-307/011/2007 від 26.12.2007 року, оскільки знаходження спільної сумісної власності сторін в іпотеці не позбавляє права сторін на поділ вказаного майна.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст.154 ЦПК України суд скасував заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 10.12.2015 року.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги, оскільки на підставі ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Стаття 60 СК України встановлює презумпцію права спільної сумісної власності майна, набутого подружжям за час шлюбу. Інше має бути спростовано належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України укладений одним із подружжя договір створює обов'язки для другого з подружжя лише в тому разі, якщо договір укладено в інтересах сім'ї, а майно, одержане за цим договором, використане для задоволення потреб сім'ї.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно зі ст. 73 СК України за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Матеріалами справи підтверджено, що 26 грудня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 укладено: кредитний договір № ML-307/011/2007, договір іпотеки № PML-307/011/2007 (зареєстрований у реєстрі іпотек). В цей же день ОСОБА_3 уклав договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 надала згоду своєму чоловікові ОСОБА_3 на отримання кредиту, та уклала із банком договір поруки, відповідно до якого прийняла солідарні зобовязання із чоловіком по кредитному договору. Усі зазначені угоди сторін посвідчені нотаріально (а.с.,6-7, 55-56, 81-85).

Доказів того, що ці правочини визнані недійсними в матеріалах справи немає, а тому вони є правомірними, відповідно до вимог ст.204 ЦК України, ст.6, ч.2 ст.23 Закону України «Про іпотеку», незалежно від зміни власника.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, і не свідчать про порушення прав банку, а тому відсутні підстави для скасування чи зміни судового рішення, передбачені ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.307,308,315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: