1Справа № 335/120/16-ц 2/335/620/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з лютого 2014 р. перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від цього шлюбу мають дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні та вихованні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, її дохід складає 860 гривень на місяць (державна соціальна допомога). Відповідач добровільно стабільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має заробіток, оскільки працює начальником служби безпеки птахофабрики (ПАТ «Отраднінське»). Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача, починаючи з дня надходження позову до суду до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності без проведення фіксації судового засідання технічними засобами. У заяві вказала, що не заперечує проти ухвалення рішення у справі за її відсутності.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності без проведення фіксації судового засідання технічними засобами. У заяві вказав, що не заперечує проти ухвалення рішення у справі за його відсутності, позов визнає.

Відповідно до вимог частини першої статті 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

Частиною четвертою цієї статті передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Від спільного життя сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 15 липня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 483.

Дитина знаходиться на утриманні матері, позивача по даній справі, з нею мешкає, що, зокрема, вбачається зі змісту позовної заяви, та не заперечується сторонами.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що між сторонами немає домовленості відносно утримання неповнолітньої дитини, зокрема, стосовно першочергових витрат на неї.

Як вказує позивач у позовній заяві, вона на даний момент не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує державну соціальну допомогу у розмірі 860 гривень, з огляду на що їй важко самотужки виховувати та утримувати дитину.

З наданих суду документів вбачається, що відповідач працює начальником служби безпеки ПАТ «Отраднінське» (птахофабрика) за адресою: Запорізька область, с. Відрадне, вул. Перемоги, 3, 70406. Має стабільний заробіток.

Таким чином, відповідач має можливість надавати допомогу на утримання дитини, однак добровільно таку допомогу стабільно не надає.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інше.

Як роз'яснено у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як свідчать матеріали справи, відповідач працює, має постійне джерело доходу. Доказів стосовно наявності у відповідача на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб відповідач суду не надав.

Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини

відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Також, у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Отже, з урахуванням обставин, встановлених у судовому засіданні, та на підставі положень діючого законодавства, суд вважає за доцільне встановити відповідачу розмір належних до сплати аліментів у розмірі ? частки від його доходу.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позов ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі частини 3 статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 551 гривень 20 копійок.

На підставі ст.ст. 10, 11, 57- 61, 64, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягування аліментів необхідно проводити з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 11 січня 2016 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Шалагінова