Справа № 428/9236/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер її батько - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє місце проживання якого було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, що прийняв спадщину після смерті свого батька, оскільки син спадкодавця - ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. Приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговською О.В. вже були видані позивачу свідоцтва про право на спадщину: на 1/2 частку транспортного засобу ВАЗ-2105, 1984 року випуску, 28.08.2012 року за р. № 884 та на Ѕ частку цього ж транспортного засобу 01.03.2013 року за р. № 109. Крім цього, на день смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з права власності на квартиру АДРЕСА_1. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначену спадкову квартиру позивач не має можливості, оскільки правовстановлюючі документи, що підтверджують належність спадкового майна спадкодавцю на квартиру за адресою, а саме: свідоцтво про право власності, видане 22.06.2001 року Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою та свідоцтво про право на спадщину, видане 22.06.2001 року Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою - втрачені. Отримати дублікати цих свідоцтв теж не має можливості, оскільки архівні документи зберігаються на тимчасово окупованій території в м. Луганську. 02 серпня 2016 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговською О.В. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. З цих підстав позивач вимушений був звернутися до суду та просити визнати за померлим ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1, також визнати позивача - ОСОБА_1 спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на вищезазначену квартиру.

В судовому засіданні 29.09.2016 року позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В судове засідання 28.10.2016 року позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.

В судовому засіданні 29.09.2016 року представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог. В судове засідання 28.10.2016 року представник відповідача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 12 липня 1984 року Северодонецким гор. ЗАГС Ворошиловградской обл. (російською), ОСОБА_1 (російською) народилася ІНФОРМАЦІЯ_7, про що зроблено відповідний актовий запис № 591. Батьком якої записаний ОСОБА_2 (російською), матір'ю - ОСОБА_7 (російською).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2, виданого 30 квітня 1997 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану луганської обл., ОСОБА_8 30 квітня 1997 року одружився на ОСОБА_9, про що зроблено відповідний актовий запис № 284. Прізвище дружини після одруження - ОСОБА_8.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданого 18 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_10 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 18 листопада 2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 3804. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_10.

Згідно із копією свідоцтва про смерть, виданого 13 серпня 2009 року Бюро реєстрації актів громадянського стану та імміграції в м. Хайфа, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_9.

05 листопада 2009 року ОСОБА_4 (російською), ІНФОРМАЦІЯ_3, відмовився від належної йому частки на спадщину за законом, яке залишилося після смерті батька, ОСОБА_2 (російською), ІНФОРМАЦІЯ_1, що помер ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь своєї сестри - ОСОБА_1 (російською), ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно обліку КП Сєвєродонецьке БТІ станом на 29.12.2012 року квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2:1/2 частка на підставі свідоцтва про право власності, посвідченого 22.06.2001 року Кровяковим С.О., державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, реєстр НОМЕР_4 та Ѕ частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 22.06.2001 року Кровяковим С.О., державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, реєстр НОМЕР_5, що підтверджується копією довідки Комунального підприємства «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» №187 від 11.08.2016 року.

Згідно із копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31508811 від 29.08.2012 року, спадкова справа ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 була зареєстрована 29.01.2010 року приватним нотаріусом Глаговською О.В. за НОМЕР_6, а також свідоцтво про право на спадщину № НОМЕР_7, яке було видано 28.08.2012 року.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною 02.08.2016 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговською О.В., було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 її батька ОСОБА_2, за відсутності оригіналів: свідоцтва про право власності, виданого 22.06.2001 року Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_4, та свідоцтва про право на спадщину, виданого 22.06.2001 року Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_5.

З інформаційної довідки № 66710439 від 26.808.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що відомості щодо права власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні.

Відповідно до довідки № 1199 від 02.08.2016 року, виданої ОСББ «Луч», ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, з 02.11.1999 року по 30.04.2014 року.

Листом Головного територіального управління юстиції у Луганській області Міністерства юстиції України від 26.02.2016 року ОСОБА_1 було повідомлено, що Луганський обласний державний нотаріальний архів був переміщений в іншу місцевість у зв'язку з проведенням антитерористичної операції в окремих населених пунктах Луганської області. Однак, фактично документи нотаріального архіву та нотаріального діловодства знаходяться у м. Луганську, їх перевезення до м. Старобільська на сьогодні є неможливим, тому отримати дублікати свідоцтв в Луганському обласному державному нотаріальному архіві немає можливості.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

На підставі вищевикладених письмових доказів судом встановлено, що ОСОБА_2 станом на час своєї смерті мав право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, а отже ОСОБА_1 має право на спадкування за законом вказаного нерухомого майна.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом права власності на квартиру яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Стосовно вимог позивача щодо визнання за померлим ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1, а також визнання позивача - ОСОБА_1 спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2, суд зазначає, що по-перше померла особа не має цивільної правоздатності (ч. 4 ст. 25 ЦК України) і не може мати цивільні права та обов'язки, по-друге вказівка в резолютивній частині рішення щодо визнання права власності на одне й те саме майно за двома різними особами зробить рішення незрозумілим, і по-третє той факт, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги після померлого ОСОБА_2 вже встановлений нотаріусом та ніким не оспорюється. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що цей спір виник не з вини відповідача, будь-які протиправні дії з боку відповідача по відношенню то позивача у спірних правовідносинах відсутні, а отже стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача буде несправедливим.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_8.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д. Б. Баронін