Справа № 461/2934/16 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/5986/16 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Берези В.І., Бойко С.М.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю представника Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Городоцькому районі Львівської області - Кошевого А.Л., представника Головного управління Держпраці у Львівській області - Ковальчук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Городоцькому районі Львівської області на рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 серпня 2016 року у справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Городоцькому районі Львівської області до Головного управління Держпраці у Львівській області, за участю третьої особи ОСОБА_4 про скасування акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржило Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Городоцькому районі Львівської області.

В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд застосував норми законодавства, які втратили свою чинність на дату настання нещасного випадку з ОСОБА_5 Звертає увагу на те, що суд, посилаючись на висновок комісії з розслідування у своєму рішенні стверджує, що ОСОБА_5 знаходився в службовому відрядженні, однак для поїздки був оформлений лише подорожній лист, а наказ підприємства про скерування ОСОБА_5 у службове відрядження відсутній. Посилається на те, що обставини нещасного випадку свідчать, що такий стався не під час робочого часу та не під час виконання ОСОБА_5 трудових обов'язків, а під час щоденного відпочинку водія, який знаходився в рейсі, а тому не може бути пов'язаний з виробництвом. Стверджує, що час перерв для відпочинку водія не включається у його робочий час і використовувати цей час водій може на власний розсуд. Зазначає, що на момент настання нещасного випадку ОСОБА_5 не керував транспортним засобом, не перебував в кабіні транспортного засобу, або на місці його стоянки, не проводив технічного обслуговування транспортного засобу. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Городоцькому районі Львівської області - Кошевого А.Л. на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника Головного управління Держпраці у Львівській області - Ковальчук І.О. про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини.

13 вересня 2014 року, близько 15.15 год., водій ПП «Престиж-Експрес» ОСОБА_5, керуючи сідловим тягачем «RENAULT MAGNUM 440Е», д.н.з. НОМЕР_1, з причепом НОМЕР_2, виїхав у службове відрядження в напрямку Львів-Вінниця.

Близько 22.55 год., на автодорозі «Київ-Чоп» в напрямку м. Чоп, при проїзді ділянки автодороги в районі 530 км - 100 км. в с. Гамаліївка Пустомитівського району Львівської області, водій ОСОБА_6, керуючи автомобілем марки «FORD SKORPIO», здійснив наїзд на ОСОБА_5, який на той час був пішоходом. Внаслідок наїзду ОСОБА_5 було спричинено травму тіла у вигляді забійних ран на лиці, саден і травматичних крововиливів під мякомозгові оболонки, травматичний крововилив, розрив легені біля кореня, частковий розрив великого бронху з ліва, травматичний розрив печінки, які призвели до його смерті. Нещасний випадок із смертельним наслідком відбувся на відстані 400 м. від стоянки сідлового тягача «RENAULT MAGNUM 440Е», д.н.з. НОМЕР_1.

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області у справі 450/3546/14-к від 6 січня 2016 року, причиною настання нещасного випадку стало порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6, які виразились у тому, що він проявивши неуважність до дорожньої обстановки та її змін, маючи об'єктивну можливість виявити в полі свого зору пішохода, який перетинав проїзну частину зліва на право по ходу руху автомобіля, не вжив достатніх заходів до зменшення швидкості свого транспортного засобу, такими своїми діями створивши аварійну обстановку, що призвела до наїзду на пішохода ОСОБА_5

Згідно з інформацією Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи № 1579 від 25.09.2014 року при судово-токсикологічній експертизі крові ОСОБА_5 виявлено етиловий спирт у кількості 2,05% (проміле), що відноситься до середнього ступеня алкогольного сп'яніння.

Наказом начальника ТУ Держгірпромнагляду України у Львівській області № 622 від 16 вересня 2014 року призначено комісію для проведення спеціального розслідування даного нещасного випадку. Наказом Головного управління Держпраці у Львівській області № 5-НВ від 27 жовтня 2015 року призначено комісію для завершення спеціального розслідування нещасного випадку, що відбувся з водієм ОСОБА_5

За результатами проведення розслідування комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок є таким, що пов'язаний із виробництвом і склала відносно ОСОБА_5 акт спеціального розслідування форми Н-5 та акт про нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом форми Н-1. (а.с.5, 9)

Під час проведення спеціального розслідування комісією встановлено, що на час настання нещасного випадку водій ПП «Престиж-Експрес» ОСОБА_5 перебував у службовому відрядженні.

Згідно з поясненнями електромеханіка ПП «Престиж-Експрес» ОСОБА_8 у проміжок часу між 21 та 22 годинами 13 вересня 2014 року до нього на мобільний телефон телефонував ОСОБА_5 з проханням про допомогу. Говорив, що зупинився на автостоянці заправного комплексу «ОККО» у с. Гамаліївка Пустомитіського району Львівської області та просив допомогти йому відкорегувати температурний режим холодильної установки, оскільки той не відповідає, визначеному в документах. В останнє ОСОБА_5 телефонував йому близько 22 год. 23 хв.

Відповідно до ст.171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Статтею 22 Закону України «Про охорону праці» встановлено обов'язок роботодавця організовувати розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

Такі нещасні випадки розслідуються відповідно до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232 (далі -Порядок).

Відповідно до п.п.1 п.15. Порядку обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні .

Згідно з п.16 Порядку обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, є:

1) перебування за місцем постійного проживання на території польових і вахтових селищ;

2) використання в особистих цілях без відома роботодавця транспортних засобів, устаткування, інструментів, матеріалів тощо, які належать або використовуються підприємством (крім випадків, що сталися внаслідок їх несправності, що підтверджено відповідними висновками);

3) погіршення стану здоров'я внаслідок отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, якщо це не пов'язано із застосуванням таких речовин у виробничому процесі чи порушенням вимог щодо їх зберігання і транспортування, або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп'яніння, до настання нещасного випадку був відсторонений від роботи відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства або колективного договору;

4) алкогольне, токсичне чи наркотичне сп'яніння, не зумовлене виробничим процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком;

5) вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами;

6) природна смерть, смерть від загального захворювання або самогубство (крім випадків, зазначених у пункті 15 цього Порядку), що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що акт проведення розслідування нещасного випадку та акт про нещасний випадок складені відповідно до вимог Порядку.

Висновки суду достаньо мотивовані та відповідають дослідженим доказам.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд застосував норми законодавства, які втратили свою чинність на дату настання нещасного випадку з ОСОБА_5 не може братись до уваги, оскільки помилкове покликання в рішенні суду на Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1112, при тому, що оскаржувані акти складені відповідно до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, не спростовує висновку суду про відповідність цих актів положенням закону, а відтак не стверджує неправильне по суті вирішення спору.

Також колегією суддів визнається безпідставним твердження в апеляційній скарзі на те, що обставини нещасного випадку свідчать, що такий стався не під час робочого часу та не під час виконання ОСОБА_5 трудових обов'язків, а під час щоденного відпочинку водія, який знаходився в рейсі, та що час перерв для відпочинку водія не включається у його робочий час і використовувати цей час водій може на власний розсуд з посиланням на те, що на момент настання нещасного випадку ОСОБА_5 не керував транспортним засобом, не перебував в кабіні транспортного засобу, або на місці його стоянки, не проводив технічного обслуговування транспортного засобу.

Так, обставини справи виключають необхідність щоденного відпочинку водія, враховуючи незначну відстань від місця завантаження автомобіля - м.Львів, до місця настання нещасного випадку - с. Гамаліївка Пустомитіського району Львівської області.

Крім того, судом дано правильну оцінку поясненням поясненнями електромеханіка ПП «Престиж-Експрес» ОСОБА_8, з яких слідує, що ОСОБА_5 зупинився в с. Гамаліївка Пустомитіського району Львівської області в зв»язку з необхідністю корекції температурного режиму холодильної установки, з чого слідує,що зупинка не була викликана необхідністю відпочинку.

Заперечення в апеляційній скарзі факту, що ОСОБА_5 знаходився в службовому відрядженні, оскільки для поїздки був оформлений лише подорожній лист, а наказ підприємства про скерування ОСОБА_5 у службове відрядження відсутній, не можуть прийматись до уваги, так як лише сама лише відсутність наказу за наявності подорожнього листа, оформлення документів менеджером підприємства, отримання вантажа беззаперечно стверджують перебування ОСОБА_5 в службовому відрядженні.

Крім того, оскільки алкогольне сп'яніння, не зумовлене виробничим процесом, не стало основною причиною нещасного випадку, що слідує з вироку Пустомитівського районного суду Львівської області у справі 450/3546/14-к від 6 січня 2016 року, колегія суддів вважає, що в суду першої інстанції не було підстав для застосування п.16 Порядку.

А відтак, враховуючи, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Городоцькому районі Львівської області відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Береза В.І.

Бойко С.М.