Справа № 197/1365/15-ц
Номер провадження № 2/197/61/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 січня 2016 року. Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Ліснецького І.В.,
за участі секретаря Піско Л.В.,
у відсутність сторін представник позивача - заява, відповідач ОСОБА_1 - не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в смт. Широке цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором суд, -
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі й просив його задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення .
Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином а.с. 35-36, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав .
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Судом встановлено, що 19.05.2009 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н (а.с.6).
За договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 19.05.2009 року разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.
Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого позивачем відповідно до умов кредитного договору станом на 31.10.2015 року нарахована заборгованість на загальну суму 12 335,05 грн., яка включає:
- 1726.90 грн. - заборгованість за кредитом;
- 7144,58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
- 2400.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8,6 Умов та правил надання банківські послуг:
- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина).
- 563,57 грн. - штраф (процентна складова).
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобов'язання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобов'язання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення в розмірі 9935, 05 грн., яка включає:
- 1726.90 грн. - заборгованість за кредитом;
- 7144,58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом,
- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина).
- 563,57 грн. - штраф (процентна складова), підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині стягнення 2400.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, суд відмовляє в їх задоволенні, виходячи з наступного.
Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від21 жовтня 2015 року.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Згідно статей 10, 31, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Суд, надає перевагу вимогам щодо стягнення штрафів, а відмовляє в задоволенні вимоги щодо пені з тих підстав, що сума пені перевищує суму заборгованості за кредитним договором.
Отже, суд задовольняє вимоги частково, а саме в розмірі 9935, 05 грн., враховуючи практику Верховного Суду України, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення 2400.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією за кредитним договором від 19.05.2009 року не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати.
Судовий збір в сумі 1218,00 грн. підлягає стягненню з відповідача згідно платіжного доручення № PROM9BW0YP від 19 листопада 2015 року на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 88,209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -
Задовольнити позов частково публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором .
- 1726.90 грн. - заборгованість за кредитом;
- 7144,58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом,
- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина).
- 563,57 грн. - штраф (процентна складова)
В задоволенні інших вимог відмовити.
Копію заочного рішення рекомендованим листом не пізніше трьох днів з дня його проголошення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Така заява може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

СУДДЯ І.В. ЛІСНЕЦЬКИЙ