Номер провадження: 22-ц/785/235/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

23.07.2015 року представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог, представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 18.05.2006 р. відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення вимог договору відповідачка зобов'язання за договором не виконала, у зв'язку із чим, станом на 30.06.2015 р. має заборгованість в сумі 22667,60 грн., яка складається з наступних сум: 4065,24 грн. - заборгованість за кредитом; 17046,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 - штраф (фіксована частина); 1055,60 грн. - штраф (процентна складова).

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідачки заборгованість в сумі 22667,60 грн. за кредитним договором та судові витрати в сумі 243,60 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В попередньому судовому засіданні надала суду заперечення, в якому просила в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, застосувавши строк позовної давності. Також надала копію свідоцтва про одруження, згідно якого змінила прізвище із ОСОБА_3 на Кодос.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування зазначеного судового рішення із ухваленням нового - про задоволення їх позовних вимог, посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

До суду апеляційної інстанції всі особи, які беруть участь справі, не зявились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, у звязку з чим та на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису в суді апеляційної інстанції не здійснюється.

Ухвалюючи судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущений строк позовної давності для захисту своїх прав.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н у вигляді заяви, копія якої додана до позовної заяви (а.с.6-12). Відповідно до умов договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків ( 3% в місяць із розрахунку 360 днів у році) за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. В свою чергу, відповідач зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором.

Згідно п.9.12. договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання і якщо жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же строк.

У відповідності з наданим позивачем розрахунком відповідачка свої зобов'язання перед банком не виконує, внаслідок чого, станом на 30.06.2015 року у неї перед позивачем утворилася заборгованість у загальній сумі 22667,60 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту у сумі 4065,24 грн.; заборгованості по процентам у сумі 17046,76 грн.; неустойки у вигляді штрафу - 500 грн. (фіксована частина) та штрафу 1055,60 грн. (процентна складова) (а.с.5-7).

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що строк дії кредитної картки закінчився 05.09., тобто в траві 2009 року (а.с.28).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

За змістом ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

У відповідності до ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, до ухвалення оскаржуваного судового рішення, відповідачка ОСОБА_3 надала суду письмові заперечення, в яких просила суд застосувати до спірних правовідносин строків позовної давності (а.с.25-26).

Вирішуючи питання про сплив строку позовної давності до спірних правовідносин, колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній, і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Такі правові позиції висловлені Верховним Судом України у справі № 6-134цс 14.

Так, як було зазначено вище, згідно наданої відповідачкою кредитної карти строк її дії сторонами встановлено по травень 2009 року. Відтак, право на подачу позову до суду у позивача виникло з червня 2009 року. Натомість ПАТ «КБ ПриватБанк» подало позов до суду 23 липня 2015 року, тобто зі значним пропуском строку позовної давності. Поважних причин для поновлення строку для звернення до суду матеріали справи не містять і позивач з такими вимогами до суду не звертався.

Доводи апелянта з приводу того, що строк дії платіжної картки встановлений до 05.2013 року, є безпідставними і спростовуються платіжною карткою, яка мається в матеріалах справи (а.с.28).

Доказів того, що строк дії вищезазначеної платіжної картки встановлений до 05.2013 року, а не 05.2009 року, не знайшов свого підтвердження в матеріалах справи.

З підстав викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність застосування строку позовної давності при розгляді даної справи і відмови позивачу у позові у повному обсязі у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_4

ОСОБА_2