справа № 361/9022/15-ц
провадження № 2/361/800/16
13 квітня 2016 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину,
24 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог (а. с. 38), просила стягувати з ОСОБА_4 на її користь аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову зазначала, що з 23 лютого 2013 року вона перебуває у шлюбі із відповідачем ОСОБА_4, від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із нею. З травня 2015 року відповідач ОСОБА_4 проживає окремо від них, матеріальної допомоги на утримання сина їй не надає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Вона сама утримує малолітню дитину, забезпечує сина, який часто хворіє, усім необхідним, у звязку з чим потребує також додаткових витрат. Угоди щодо добровільної сплати аліментів на сина між ними не досягнуто. Інших дітей ОСОБА_4 не має, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться.
Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_4 повторно у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.
Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, провівши заочний розгляд справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Суд встановив, що з 23 лютого 2013 року позивач ОСОБА_3 і відповідач ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Із травня 2015 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства вони не ведуть. З цього часу їхній малолітній син проживає з матірю ОСОБА_3 та знаходиться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_4 добровільно матеріальної допомоги синові ОСОБА_6 не надає, що свідчить про неналежне виконання ним своїх батьківських обовязків. Домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто.
У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.
За змістом ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що ОСОБА_4 добровільно матеріальної допомоги малолітньому синові не надає, домовленості щодо утримання дитини між батьками не досягнуто, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.
У ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються.
За змістом ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Виходячи з наведеного, згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір із відповідача ОСОБА_4 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 209, 212 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Дутчак І. М.