Справа № 604/692/16-ц
Провадження № 2/604/326/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участі

секретарів судового засідання Стадніцької З.О.

ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиську Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональна філія «Львівська залізниця» Виробничий структурний підрозділ «Тернопільська дистанція колії» про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до відповідача ПАТ «Українська залізниця» регіональна філія «Львівська залізниця» Виробничий структурний підрозділ «Тернопільська дистанція колії» про скасування наказу.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що наказом керівника підрозділу № 20-к від 28 квітня 2016 року його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за самовільне залишення робочого місця. Вважає вказаний наказ незаконним з огляду на те, що 01 квітня 2016 року він виконував доручену йому роботу з побілки кордонних каменів приблизно до 16.30 год. В той же час, згідно з наданим інструктажем інші працівники повинні були виконувати аналогічну роботу та зустрітись на 1303 км. станції Максимівка. Проте кордонні камені у місці зустрічі вже були побілені, а працівників не було. Після цього він направився до своїх речей, які були залишені неподалік від місця завершення роботи, щоб перевдягнутись та очистити робочий інвентар. Коли повернувся назад то побачив пропущений телефонний дзвінок від майстра ОСОБА_6В, а коли зміг відзвонитись через деякий час, повідомив йому, що завершив роботу і направляється додому. Жодних інших доручень майстер не надавав та заперечень не висловлював. Враховуючи те, що він перебував на робочому місці та не порушував правил трудового розпорядку просить наказ виробничого структурного підрозділу «Тернопільська дистанція колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» № 20-ф від 28 квітня 2016 року «Про самовільне залишення робочого місця» - скасувати.

Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зіславшись на обставини, що у них викладені. Також пояснив, що 01 квітня 2016 року близько

08.00 год. він, його батько ОСОБА_7, а також ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зранку отримали інструктаж і мали виконувати роботи на колії з 1395 по 1310 км. двома бригадами, йдучи один напроти другого. Між ним та іншою бригадою та його безпосереднім керівником ОСОБА_9 була домовленість про те, що коли вони виконують роботу до 1304 км. то можуть бути вільними. Близько 16.45 вони закінчили роботу і зійшли вниз від колії під міст, де текла річка, помити інвентар, після чого близько 16.50 год. направились додому, оскільки проживають у даному населеному пункті. Враховуючи те, що він перебував на робочому місці постійно просить наказ про самовільне залишення ним робочого місця, яким його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності скасувати. Крім того доповнив, що він протягом тривалого часу працює ремонтником штучних споруд у зазначеному підрозділі. Під час виконання своїх робочих функцій, заступник начальника ОСОБА_10 до 2013 року включно неодноразово залучав його до виконання будівельних робіт на його особистих обєктах в робочий час. Після того як він відмовився виконувати його вказівки, що не стосуються роботи, тоді почались проблеми на роботі. З приводу цього він неодноразово з іншими співробітниками звертався до ряду уповноважених державних органів з метою проведення розслідування злочинних корупційних діянь посадових осіб.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив та пояснив, що згідно правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників відокремленого підрозділу «Тернопільська дистанція колії» встановлено пятиденний робочий тиждень, початок роботи у 8.00 год. закінчення о 17.00 год. Перерва для відпочинку і прийому їжі з 12.00 до 13.00 год. Крім того, даними правилами заборонено залишати робоче місце без дозволу безпосереднього керівника. Всупереч цьому 01 квітня 216 року позивач ОСОБА_4 самовільно без дозволу керівника залишив робоче місце, а саме о 15.45 год., у звязку із чим було проведено перевірку, опитано працівників, з якими разом працювали, і за наслідком позивачу було оголошено догану. Крім того, щодо внесення в табель обліку робочого часу позивача за вказаний день 8 годин то пояснив, що мостовий майстер ОСОБА_6 помилково вніс у табель обліку робочого часу 8 годин, у звязку з чим у нього було відібрано пояснення, проведена оперативна нарада, здійснено перерахунок та притягнуто його до дисциплінарної відповідальності. Враховуючи те, що позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності за самовільне залишення робочого місця в робочий час, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, допитавши свідків, оглянувши та дослідивши надані сторонами матеріали справи вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступних міркувань :

Судом встановлено, що згідно наказу начальника відокремленого підрозділу «Тернопільська дистанція колії» від 02 жовтня 2010 року позивач працює на посаді ремонтника штучних споруд 2 розряду, місце роботи мостовий цех.

Відповідно п.5.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників відокремленого підрозділу «Тернопільська дистанція колії» - для працівників установлений пятиденний робочий тиждень, початок роботи о 08.00 год., а закінчення о 17.00 год., перерва для відпочинку і прийому їжі з 12-ї до 13-ї год, тобто робочий день складає 8 годин.

Пунктом 5.5. вказаних правил внутрішнього трудового розпорядку передбачено, що до початку роботи, кожний робітник і службовець зобовязаний відмітити свій прихід на роботу, а по закінченню робочого дня вихід з роботи у керівника цеху або зміни.

Однак позивач ОСОБА_4 недотримався п.п. 5.1, 5.5. Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників відокремленого підрозділу «Тернопільська дистанція колії», та самовільно залишив робоче місце до закінчення робочого дня.

До такого висновку про порушення п.п.5.1,5.5 Правил внутрішнього трудового

розпорядку для працівників відокремленого підрозділу «Тернопільська дистанція колії» зі сторони позивача ОСОБА_4 суд дійшов висновку з огляду на наступне :

Згідно доповідної бригадира першої мостової дільниці ОСОБА_9 на імя Начальника ВСП Тернопільської дистанції колії вбачається, що ремонтники штучних споруд ОСОБА_4 та ОСОБА_7 01 квітня 2016 року в 15.45 були відсутні на робочому місці.

Згідно протоколу наради при начальнику Тернопільської дистанції колії № 77 від 04 квітня 2016 року ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Львівська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Тернопільська дистанція колії» встановлено, що 01 квітня 2016 року ремонтники штучних споруд мостової дільниці № 1 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виконували роботи з побілки каменів по ст. с. Максимівка в напрямку з 1310 км. по 1303 км. В той же день ремонтники штучних споруд ОСОБА_8 спільно із бригадиром ОСОБА_9 виконували аналогічні роботи по напрямку з 1925 по 1303 км. Обидві бригади повинні були зустрітися на 1303 км ст. с. Максимівка. О 15.45 після тривалого очікування ОСОБА_9 ремонтників ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в пункті зустрічі на 1303 км ст. с. Максимівка ним проведено обхід ділянки колії в напрямку 1310 км., згаданих працівників виявлено не було. Від надання письмових чи усних пояснень про причини самовільного залишення робочого місця чи спростування фактів позивач відмовився, тому було вирішено притягнути їх до дисциплінарної відповідальності.

Наказом № 20-к від 28 квітня 2016 року ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Львівська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Тернопільська дистанція колії» за неналежне ставлення до своїх обовязків, порушення п.5.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників відокремленого підрозділу «Тернопільська дистанція колії», самовільне залишення робочого місця, керуючись п.4.7 посадової інструкції ОСОБА_4 оголошено догану.

Згідно журналу Укрзалізниці ТДГО «Львівська залізниця» ПЧ-8 від 01 лютого по 15 червня 2016 року вбачається, що 01 квітня 2016 року керівником ОСОБА_9 був проведений інструктаж із позивачем ОСОБА_4 та іншими членами бригади, згідно якого мали здійснити проїзд до виконання робіт та повернення із роботи згідно маршруту. Роботу необхідно виконувати на 1310-1295 км. і заключалась вона у побілці штучних споруд. При наближенні поїзда під час виконання роботи завчасно сходити на безпечну відстань.

Досліджений у судовому засіданні журнал ТДГО «Львівська залізниця» ПЧ-8 від 01 лютого по 15 червня 2016 року, де міститься підпис безпосередньо позивача по справі, спростовує його пояснення, що між ним та членами іншої бригади, котрі ішли на зустріч, в тому числі із ОСОБА_9, була домовленість, що він із своїм батьком ОСОБА_7 повинен був лише дійти до 1303 км, після чого могли іти додому.

Разом із тим, будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 показав, що працює бригадиром виробничого структурного підрозділу «Тернопільська дистанція колії». 01 квітня 2016 року зранку провів інструктаж по виконанню планових робіт, після чого направились на обєкт. З 1310 км по 1295 км. вони рухались двома бригадами один навпроти одного по двоє чоловік. Він рухався із ОСОБА_8 на зустріч позивачу ОСОБА_4 та ОСОБА_7 Близько 1303 км., там де дві бригади мали зустрітись, замітив, що міст де працював позивач, був побілений, але ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на місці не було. Відразу о 15.40 год. зателефонував до мостового майстра ОСОБА_6 та повідомив про відсутність позивача на робочому місці, на що йому була дана вказівка очікувати їх. Після чого, він в радіусі 600-700 метрів обходив вздовж колії, а також спускався вниз під міст до річки, однак не знайшов їх. Близько 16.45 год. до нього зателефонував майстер та повідомив, що в телефонній розмові із позивачем дізнався, що останній завершив роботу та направляється додому, а протягом години вони не відповідали на дзвінки. Будь-якої домовленості про

виконання роботи до певного кілометражу між ними не було. Крім того, через різну кількість мостів та складних місць бригади працюють поки не зустрінуться. Після того він направився до ОСОБА_8 та завершив роботу. Також доповнив, що позивач систематично вчиняє дисциплінарні проступки і раніше неодноразово його попереджали за самовільне залишення робочого місця.

Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 показав, що 01 квітня 2016 року ним дана вказівка по завершення побілки штучних споруд, після чого проведено інструктаж і обидві бригади направились на виконання запланованих робіт. Протягом дня неодноразово говорив в телефонному режимі із позивачем та давав різні вказівки. Близько 15.30. - 15.45 год. до нього зателефонував бригадир ОСОБА_9 та повідомив, що позивач відсутній на робочому місці. Він намагався дотелефонуватись до нього, однак останній не брав слухавки. Повідомив керівництво про відсутність працівників на робочому місці, які йому сказали їхати на місце і оформити неявку, однак враховуючи те, що до завершення робочого дня залишалась година, а відстань до них була 20 км. віддав вказівку бригадиру ОСОБА_9 залишатись на місці та дочекатись позивача. Близько 16.45 год. до нього передзвонив батько позивача та повідомив, що вони виконали роботу і направляються додому, причин відсутності чітко пояснити незмогли. Також доповнив, що він веде табель обліку робочого часу і ним помилково виставлено у табелі, що позивач відпрацював 8 год., оскільки інцидент мав місце 01 квітня, а табель він заповнював після 20 числа того ж місяця. Про вказане надавав пояснення після чого здійснено перерахунок заробітної плати позивача. Також наголосив, що будь-якої домовленості про виконання роботи до певного кілометражу, як на цьому наголошує позивач, між ними не було.

Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 повідомив, що працює ремонтником штучних споруд. 01 квітня 2016 року він разом із бригадиром рухався в сторону бригади позивача та його батька ОСОБА_7 Приблизно після 15.00 год. бригадир ОСОБА_9 пішов навпроти них, а він по можливості, де дозволяла пряма колія і видимість була достатня, продовжив виконувати роботу з побілки штучних споруд. Близько 17.00 год. повернувся бригадир ОСОБА_11 та повідомив, що позивача ОСОБА_4 та його батька ОСОБА_7 не було на робочому місці, після чого завершили роботу та пішли додому. Будь-якої домовленості про виконання роботи до певного кілометражу між ними не було. А роботи повинні проводити поки не зустрінуться.

Вказані покази свідків ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_8 є логічними послідовними, взаємодоповнюючими і повністю узгоджуються із наданими суду письмовими матеріалами справ, а тому суд вважає їх правдивими та бере до уваги.

За вказаних обставин судом встановлено що позивач ОСОБА_4 01 квітня 2016 року був відсутній на робочому місці, а саме 1303 км. ст. с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області, де виконувались роботи з побілки штучних споруд понад годину часу до закінчення робочого дня. Також судом досліджено сам наказ № 20-к від 28 квітня 2016 року ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Львівська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Тернопільська дистанція колії», яким ОСОБА_4 оголошено догану, однак не встановлено будь-яких порушень під час його прийняття у відповідності до вимог ст. 147-148 КЗпП України.

Суду не було надано від позивача ОСОБА_4 логічних і послідовних пояснень їх місцезнаходження з 15.45 год. 01 квітня 2016 року та обґрунтувань чи логічних спростувань того, що на місці, де вони мали виконувати роботу, знаходився і очікував безпосередній керівник бригадир ОСОБА_9, котрий їх не бачив.

Разом із тим суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_12, оскільки її свідчення не підтверджують та не спростовують факту перебування позивача та його батька на робочому

місці, а також покази свідка ОСОБА_7, який є батьком позивача по справіта являється заінтересованою особою у скасуванні наказу, оскільки сам також оскаржує вказаний наказ. Крім того його покази суперечать показам свідків ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та матеріалам цивільної справи.

Також суд не бере до уваги оглянутий у судовому засіданні табель обліку робочого часу, у якому зазначено, що позивач ОСОБА_4 відпрацював 8 годин, оскільки як встановлено з показів свідка ОСОБА_6, при внесенні відомостей про відпрацьований час допустив описку і автоматично зазначив позивачу за 01 квітня 2016 року відпрацьованих 8 годин. У подальшому з цього приводу була зібрана нарада згідно якої за неналежне ставлення до своїх професійних обовязків, порушення п.2.36 посадової інструкції, незадовільне оформлення табелю обліку робочого часу ОСОБА_6 позбавлено преміальних виплат в розмірі 50 % у вересні 2016 року та доручено головному бухгалтеру провести перерахунок заробітної плати позивачу ОСОБА_4

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В судовому засіданні позивачем не доведено, а судом не здобуто належних, достатніх та допустимих доказів того, що позивач ОСОБА_4 01 квітня 2016 року перебував на робочому місці з 15.45 год. до закінчення трудового дня.

Таким чином заявлені позовні вимоги позивача ОСОБА_4 до відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональна філія «Львівська залізниця» Виробничий структурний підрозділ «Тернопільська дистанція колії» про скасування наказу є безпідставними та до задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. ст.ст.57 - 60, 64, 209, 212, 213, 215, 224, 226, 228, 233, 294, п.4 ст. 295 ЦПК України України, ст. ст.147-148, 221, 232, 233-237-1 КЗпП України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональна філія «Львівська залізниця» Виробничий структурний підрозділ «Тернопільська дистанція колії» про скасування наказу № 20-к від 28 квітня 2016 року «Про самовільне залишення робочого місця» відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області протягом 10 днів з часу проголошення рішення, а особи які не були присутні під час проголошення судового рішення протягом цього ж строку з часу отримання копії вказаного рішення.

Суддя