Справа № 466/3583/16 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 22-ц/783/5917/16 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

судового засідання

09 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Берези В.І., Бойко С.М.,

секретаря Іванової О.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_2, прокурора Гарбарука В.А., представника відповідача Державної казначейської служби України Стегнія А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Державної казначейської служби України та Військової прокуратури Західного регіону України на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Військової прокуратури Західного регіону України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями, рішеннями та бездіяльністю органів досудового розслідування та прокуратури,-

встановила:

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2016 рокупозов задоволено.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з державного бюджету України з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_4 121435 грн. 00 коп. інфляційного знецінення сплачених коштів на юридичну допомогу.

Рішення суду оскаржили Державна казначейська служба України та Військова прокуратура Західного регіону України.

В апеляційній скарзі представник Державної казначейської служби зазначає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права та неповним з»ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Покликаючись на норми ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» зазначає, що такий встановлює вичерпний перелік майнової шкои, яка підлягає відшкодуванню відповідно до закону, при цьому інфляційні втрати таким не передбачені, тому не підлягають відшкодуванню за рахунок коштів бюджету.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2016 року та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Військова прокуратура Західного регіону України вважає, що оскаржуване рішення є незаконним, прийняте з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі покликається на те, що відшкодування шкоди це відповідальність, а не боргове зобов'язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими коштами, що теж є відповідальністю, тому нарахування процентів на суму шкоди є подвійною мірою відповідальності.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2016 року та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників розгляду справи, колегія суддів вважає, що дану справу потрібно зняти з апеляційного розгляду та направити до суду першої інстанції для належного оформлення враховуючи таке.

Відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при надходженні неналежно оформленої справи, з нерозглянутими письмовими зауваженнями щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, або без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, суддя-доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

В свою чергу, як розяснено у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.10.2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" при вирішенні питання про повернення до суду першої інстанції справи, яка надійшла разом із апеляційною скаргою, для усунення недоліків у її оформленні апеляційні суди повинні враховувати, що перелік недоліків в оформленні справи, про які йдеться в ч. 4 ст. 297 ЦПК України як про підставу для повернення справи до суду першої інстанції з метою їх усунення, не є вичерпним.

Колегія суддів звертає увагу, що порядок ухвалення рішень та постановлення ухвал, їх форма передбачені ст. 209 ЦПК України.

Зокрема, за змістом частини 3 ст. 209 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення може бути відкладено на строк не більш як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частини суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. Рішення суду, що містить вступну та резолютивну частини, має бути підписане всім складом суду і приєднане до справи.

З технічного запису судового засідання від 11.08.2016 року встановлено, що в судовому засідання 11.08.2016 року суд проголосив лише вступну та резолютивну частини рішення, однак таке рішення в матеріалах справи відсутнє, що підтверджується нумерацією сторінок, де а.с. 77 - це журнал судового засідання, а а.с. 78 - перша сторінка повного тексту рішення суду.

У зв»язку з наведеним, дану справу необхідно зняти з апеляційного розгляду та направити до Шевченківського районного суду м. Львова для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 220, ч. 7 ст. 297 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Цивільну справу за апеляційними скаргами Державної казначейської служби України та Військової прокуратури Західного регіону України на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Військової прокуратури Західного регіону України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями, рішеннями та бездіяльністю органів досудового розслідування та прокуратури - зняти з апеляційного розгляду та направити до Шевченківського районного суду м. Львова для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині рішення, протягом десяти днів з часу надходження справи до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: В.І. Береза

С.М. Бойко