Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 334/7722/15 Головуючий у 1 інстанції: Нікітенко Н.П.
Провадження № 22-ц/778/4235/16 Суддя-доповідач: Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

Воробйової І.А.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В позові зазначала, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2015 року шлюб між нею та ОСОБА_3 розірвано. За період перебування у шлюбі у них народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги батько на утримання доньки не надає, в житті та розвитку дитини участі не приймає. Вказувала, що ОСОБА_3 має постійну роботу та регулярний заробіток.

Просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду та до повноліття дитини.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з 28.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Державного бюджету Ленінського району м. Запоріжжя судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів допущене до негайного виконання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2016 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить заочне рішення суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_4, яка з доводами апеляційної скарги не погодилась, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені такі обставини.

Сторони з 18.11.2006р. перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2015 року.

Сторони мають малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьком дитини є ОСОБА_3.

Відповідач не виконує обов'язки з утримання своєї малолітньої дитини.

Аліментів на користь третіх осіб відповідач не сплачує.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Рішення суду відповідає таким нормам матеріального права та роз'ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з роз'ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

За правилами ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до вищевказаних норм матеріального права та на підстави наданих позивачем доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку та ухвалив рішення, яким стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з 28.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач не отримав належного повідомлення про час і місце розгляду справи підтверджуються матеріалами справи. Проте, вказана обставина не тягне скасування рішення суду, оскільки заперечення проти позовних вимог та висновки рішення не спростовані належними доказами.

Так, відповідач зазначає, що наразі він одружений з іншою жінкою, яка не працює і утримує її, її малолітню дитину, 2009р.н. та свою мати пенсіонерку. Крім того, у нього за місцем роботи зменшилася заробітна плата.

Вказані доводи не спростовують висновки оскаржуваного рішення, виходячи з такого.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Апеляційна скарга не містить доводів та доказів, що у відповідача немає заробітку та постійного місця роботи, що він несе встановлені рішенням суду обов'язки з утримання нової дружини та її малолітньої дитини та своєї матері.

Визначений судом розмір стягнутих аліментів (1/4 частина) відповідає обставинам справи, оскільки у відповідача є постійне місце роботи і у разі зменшення розміру заробітної плати, відповідно, зменшується і грошовий розмір аліментів, оскільки їх сплата присуджена в частці від заробітку.

Як видно з апеляційної скарги, відповідач не заперечує, що його мати отримує пенсію. Тобто, мати відповідача забезпечена отриманням пенсії і, підтверджених судовим рішенням, обов'язків з її утримання відповідач не несе.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини спростовані під час апеляційного розгляду справи.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: