У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Хопти С.Ф.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали апеляційного суду Вінницької області від 17 вересня 2015 року в справі за скаргою ОСОБА_4 на постанову від 12 червня 2015 року головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції Лапко Майї Петрівни про закінчення виконавчого провадження, заінтересована особа - приватне підприємство «Адіс», за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 12 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, яку обґрунтовував тим, що 15 червня 2015 року він отримав постанову від 12 червня 2015 року головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції ЛапкоМ.П. про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа від 30 вересня 2011 року № 2-539/11/0205, виданого Жмеринським міськрайонним судом на підставі рішення апеляційного суду Вінницької області від 09 вересня 2011 року, яким було заборонено діяльність автозаправної станції приватного підприємства «Адіс» (далі - АЗС ПП «Адіс»), що розташована по вул. Київській, 55 в м. Жмеринка, і яка створює загрозу життю, здоров'ю, майну ОСОБА_4 та його сім'ї, а також зобов'язано вжити невідкладних заходів щодо усунення загрози життю, здоров'ю, майну ОСОБА_4 та його сім'ї шляхом демонтажу та перенесення ємкостей для зберігання паливно-мастильних матеріалів відповідно до Державних будівельних норм.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_4 просив визнати неправомірними дії державного виконавця та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 12 червня 2015 року.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01 липня 2015 року скаргу ОСОБА_4 задоволено.

Визнано неправомірною та скасовано постанову від 12 червня 2015 року головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції Лапко М.П. про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа від 30 вересня 2011 року № 2-539/11/0205, виданого Жмеринським міськрайонним судом на підставі рішення апеляційного суду Вінницької області від 09 вересня 2011 року.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 17 вересня 2015 року ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01 липня 2015 року скасовано.

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову від 12 червня 2015 року головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції Лапко М.П. про закінчення виконавчого провадження відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 січня 2016 року ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 17 вересня 2015 року залишено без змін.

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся із заявою про перегляд ухвали апеляційного суду Вінницької області від 17 вересня 2015 року уз зв'язку із нововиявленими обставинами, в якій, посилаючись на існування обставин, які йому не були відомі, проте мають значення для справи, просив зазначену ухвалу скасувати та постановити нову, якою апеляційні скарги ПП «Адіс» та відділу державної виконавчої служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції відхилити, ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01 липня 2015 року залишити без змін.

Як підставу для перегляду ухвали апеляційного суду, зазначав, що з протоколу огляду місця подій від 03 березня 2016 року, складеного в межах кримінального провадження, йому стало відомо, що на території АЗС ПП «Адіс» тривалий час знаходяться приховані від посадових органів ДВС України та експертів будівельно-технічної експертизи технологічні колодязі резервуарів АЗС ПП «Адіс», відстань від яких до його житлового будинку складає 19,38 м, а не 25 м, яка існувала на час розгляду справи, однак не була і не могла бути йому відома, а тому є підставою для скасування ухвали апеляційного суду та ухвалення нового судового рішення.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 12 травня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд ухвали апеляційного суду Вінницької області від 17 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України передбачено, що підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У п. п. 3,4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний суд прийняв до уваги вищенаведені роз'яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені у постанові від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» та дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 про перегляд ухвали апеляційного суду Вінницької області від 17 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами, немає. При цьому суд правильно виходив із того, що обставини, на які заявник посилається у заяві, не можуть розцінюватися як нововиявлені обставини у розумінні ст. 361 ЦПК України, оскільки не є істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими, правильність висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта