Справа № 296/5788/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В.,

за участю: секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення самочинно збудованої прибудови,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення самочинно збудованої прибудови до буд. №120 по вул. В.Бердичівській в м. Житомирі.

Позов обґрунтовувався тим, що позивач є власником 24/100 частини будинку №120 по вул. В.Бердичівській в м. Житомирі, а його померла мати ОСОБА_3 була користувачем земельної ділянки зазначеного будинковолодіння, що знаходилось у спільному користуванні. Посилаючись на те, що відповідачем ОСОБА_2 та її сином ОСОБА_4 самовільно проведено добудову до частини належного позивачу будинку, останній звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити.

Відповідач та її представник у судове засідання не зявилися, подали заяву, в якій посилаючись на те, що ніякої самочинної прибудови відповідач не здійснювала, та до набуття позивачем права власності на частину будинковолодіння №120 по вул. В.Бердичівській, у встановленому порядку здійснила розширення належної їй частини будинку за рахунок нежитлової прибудови, у звязку з чим просила справу розглядати без їх участі та у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що будинковолодіння №120 по вул. В. Бердичівській у м. Житомирі перебуває у співвласності ОСОБА_1 (в порядку спадкування за ОСОБА_3А.) у розмірі 24/100 ід. частки; ОСОБА_5 у розмірі 19/100 ід. частки, ОСОБА_2 у розмірі 26/100 ід. частки та ОСОБА_6 у розмірі 31/100 ід. частки (а.с. 5-6).

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №549100 від 21.11.2006 р., зареєстрованого за №27, відповідач ОСОБА_2 на підставі рішення Житомирської міської ради від 02.06.2004 р. №372 є власником земельної ділянки площею 0,0228 га, що розташована в м.Житомирі по вул. В. Бердичівській, 120 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 31).

Статтею 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Суд враховує, що на час виникнення спірних правовідносин (здійснення прибудови у 2012 рік) діяла Інструкція про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затверджена наказом Держбуду України 24.05.2001 року № 127 (далі Інструкція).

Згідно п.2 Інструкції до об'єктів, що підлягають технічній інвентаризації, належать: багатоквартирні житлові будинки, гуртожитки; одноквартирні (садибні) житлові будинки; господарські будівлі (сараї (хліви), гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції, сміттєзбірники тощо); господарські споруди (колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо).

На присадибних ділянках, крім житлових будинків, розміщуються господарські будівлі (сараї (хліви), літні кухні, гаражі, майстерні, навіси, вбиральні тощо) та господарські споруди (колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо).

Технічній інвентаризації підлягають об'єкти (згідно з розділом 2) всіх форм власності, розташовані на земельних ділянках (за окремими поштовими адресами), незалежно від того, побудовані вони за відповідно оформленими документами чи самочинно: будинки, включаючи прибудови та надбудови, громадські та виробничі будинки, господарські будівлі та споруди. (п.3.1 Інструкції).

Згідно п.3.2 Інструкції виявлені в установленому порядку самочинно збудовані будинки або прибудови до будинків, господарські будівлі (прибудови), торговельні, господарські кіоски та павільйони, металеві гаражі, підлягають технічній інвентаризації з уключенням їх у планові та інші матеріали. У разі самочинного будівництва на оригіналах інвентаризаційної справи, технічного паспорта і копіях планових матеріалів, що їх видають власникам, на вільному від записів місці, з лицьового боку проставляють штампи встановленого зразка.

При виявленні обєктів, які відповідно до цієї Інструкції вважаються обєктами самочинного будівництва, субєкт господарювання зобовязаний повідомити про це органи державного архітектурно-будівельного контролю. Повідомлення заповнюються особами, які проводять інвентаризацію, підписуються відповідальними посадовими особами суб'єкта господарювання.

Отже, законодавством встановлено порядок інвентаризації обєктів нерухомості та покладено обовязок визначати самочинність будівництва на органи інвентаризації.

З наявного в матеріалах справи технічного паспорту від 06.06.2011 року, оформленого КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради на належну на праві власності ОСОБА_2 частку у розмірі 26/100 житлового будинку №120 по вул. В. Бердичівській у м. Житомирі вбачається, що прибудова "а-5" не є самочинною та побудована згідно повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 22.11.2012 №ЖТ 8 (а.с. 32-34).

Вказані обставини також стверджуються матеріалами інвентаризаційної справи №2208 на обєкт нерухомого майна за адресою: м. Житомирі, вул. В. Бердичівська, 120, що містить, зокрема, повідомлення ОСОБА_2 від 22.11.2012 до Інспекції ДАБК у Житомирській області про початок виконання будівельних робіт з розширення належної частини будинку за рахунок нежитлової прибудови, площею 6,5 кв.м. (літ. "а-5").

Крім того, позивач ОСОБА_1 набув право власності на 24/100 ід. частини будинковолодіння №120 по вул. В. Бердичівській у м. Житомирі в порядку спадкування за законом за ОСОБА_3, померлою 30.03.2005 року на підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 23 жовтня 2013 року у справі №296/5935/13-ц, тобто після здійснення відповідачем ОСОБА_2 спірної прибудови ще у 2012 році.

Згідно із частиною 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статті 61 ЦПК України.

Позивач посилався на порушення його права користування земельною ділянкою, здійсненою відповідачем прибудови до частини належного позивачу будинку, однак не надав суду жодних належних доказів оформлення за ним права власності чи права користування на земельну ділянку, що розташована в м.Житомирі по вул. В. Бердичівській, 120.

Посилання позивача на державний акт від 24.10.1997 року на право постійного користування земельною ділянкою, площею 0,0390 га за адресою: м.Житомирі, вул. В. Бердичівській, 120, оформлений на імя ОСОБА_7, суд до уваги не приймає, оскільки остання померла 30.03.2005 року, у звязку з чим її правоздатність припинилася, а зазначена земельна ділянка належить до комунальної власності та будь-яке рішення про подальше передання вказаної земельної ділянки у власність чи користування позивача в матеріалах справи відсутнє.

З огляду на викладене, враховуючи всі обставини справи та докази, що були досліджені судом на підставі повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота