Справа № 635/5680/16-ц
Провадження по справі № 2/635/2683/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі Сайко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Анатолі кизи до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 05 березня 2014 року Виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області за актовим записом №14. Від цього шлюбу одну неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Підставою для припинення шлюбних відносин стали відсутність взаємного порозуміння, спільних поглядів на життя та сімейні відносини. Шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені з квітня 2015 року, спільне господарство не ведуть з травня 2015 року, мешкають окремо. Вважає, що подальше збереження їх родини недоцільне і тому просила шлюб розірвати.

Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач проживає на території Азербаджану в м.Сумгаіт. В даному випадку маємо іноземний елемент, якщо говорити мовою міжнародного приватного права, вчиняючи дії з розірвання шлюбу, укладеного з іноземцем, слід керуватися Законом України «Про міжнародне приватне право» та відповідними міжнародно-правовими договорами та конвенціями про правову допомогу у сімейних справах, укладеними (ратифікованими) Україною з іншими державами (а.с.5-8).

Питання визначення права, яке підлягає застосуванню до відносин розірвання шлюбу у даному випадку, вирішується колізійними нормами, що закріплені в Законі України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право» (далі Закон), припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Згідно зі ст.60 зазначеного вище Закону, правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином (ч.1) подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання (ч.2); вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.

Статтею 16 вищевказаного Закону визначено: особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Таким чином, виходячи з положень ЗУ "Про міжнародне приватне право", припинення шлюбу здійснюється відповідно до правових положень:

1) спільного особистого закону подружжя - права держави, громадянами якого вони є;

2) права держави, в якій особи постійно проживали (якщо хоча б один із подружжя продовжує там проживати);

3) права, з яким обидва з подружжя мають тісний звязок (наприклад, розташування спільного майна).

Відповідно до п.2 ст.28 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу.

Частиною 2 ст.29 Конвенції визначено: по справах про розірвання шлюбу у випадку, передбаченому пунктом 2 статті 28, компетентні установи Договірної Сторони, на території якої проживає подружжя. Якщо один із подружжя проживає на території однієї Договірної Сторони, а другий - на території іншої Договірної Сторони, по справах про розірвання шлюбу компетентні установи обох Договірних Сторін, на територіях яких проживає подружжя.

Отже, за умови, коли один з подружжя (який проживає на території України) бажає ініціювати процедуру розірвання шлюбу із громадянином (який проживає на території Азербайджану) може звертатися із відповідною позовною заявою до загального місцевого суду в Україні.

Виходячи з вищенаведеного, позивач звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем ОСОБА_2, який проживає на території Азербайджану.

Порядок припинення шлюбу внаслідок його розірвання - шлюбу, укладеного між громадянами України, на території України - врегульований Главою 11 Сімейного кодексу України.

У відповідності зі ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 05 березня 2014 року Виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області за актовим записом №14. Від цього шлюбу одну неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4, 12)

У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з квітня 2015 року, а з травня 2015 року спільне господарство не ведуть, мешкають окремо.

Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову і розірвання шлюбу між сторонами.

У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551 грн.20 коп.

На підставі вищевикладеного, ст. 112, 113 СК України, керуючись ст.ст. 5, 6, 8, 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 Анатолі кизи до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовільнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 Анатолі кизи, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 05 березня 2014 року Виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області за актовим записом №14.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаціний номер невідомий) на користь ОСОБА_1 Анатолі кизи (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 551 (п"ятсот п"ятдесят одну) грн.20 коп.

Рішення після набрання ним законної сили надіслати для виконання до відділу РАЦС реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у письмовій формі протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів зі дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Л.Панас