Справа № 202/2887/16-ц
Провадження № 2/202/1659/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 листопада 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Журавльов А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.05.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 21600 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 22,80% на рік з кінцевим терміном повернення, який співпадає із строком дії картки. Відповідач порушив умови укладеного договору, в звязку з чим станом на 27.04.2016 року виникла заборгованість у розмірі 14139,46 грн., а саме: 2904,57 грн. заборгованість за кредитом, 7663,07 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2422,32 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 649,50 грн. штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 14139,46 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1378 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у судове засіданні зявився, проти задоволення позову заперечував. Суду пояснив, що останній раз він отримував кредитну картку у 2009 році. У 2011 році він кредитну картку не отримував, заяву на отримання картки не подавав. Просив застосувати строк позовної давності.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних обставин.

На підставі заяви від 11.05.2007 року ОСОБА_1 отримав кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 22,8% на рік зі строком дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії картки.

Позивачем заявлено, що відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 27.04.2016 року виникла заборгованість у розмірі 14139,46 грн., а саме: 2904,57 грн. заборгованість за кредитом, 7663,07 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2422,32 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 649,50 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем не надано доказів отримання ОСОБА_1 коштів у розмірі 21600 грн. за договором б/н від 11.05.2007 року, доказів сплати коштів відповідачем за даним кредитним договором. Так, згідно довідки банку кредитний ліміт у розмірі 21600 грн. було встановлено ОСОБА_1 на підставі договору б/н від 06.04.2007 року, а не договору від 11.05.2007 року. Згідно довідки позивача ОСОБА_1 отримав три картки, однак жодної картки він не отримував 11.05.2007 року. Суд не може прийняти як доказ надану позивачем виписку по картці номер 5457*********9059, оскільки згідно заяви позивача від 11.05.2007 року він отримав картку номер 509059. Представник позивача не надав суду пояснення щодо наданих ним як доказів заяв відповідача про отримання карток від 16.05.2011 року, 08.06.2011 року та 20.06.2015 року.

Враховуючи те, що заявлені позивачем вимоги спростовуються матеріалами справи, жодних інших доказів на їх підтвердження надано не було, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 16, 215, 526, 549, 551, 553-554, 610, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", ст. ст. 10-11, 56, 61, 79, 84, 88, 208-209, 212-215, 360-7 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко