Провадження № 2/127/5360/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Кондратюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її виховання, визначення способу участі у її вихованні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в серпні 2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи - Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її виховання, визначення способу участі у її вихованні

В позовній заяві зазначено, що з 2012 по 2014 рік ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу. У сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя між сторонами не склалось. ОСОБА_3 залишилася проживати з ОСОБА_2

На протязі двох років відповідач час від часу перешкоджала ОСОБА_1 спілкуванню з донькою. Проявлялось це в тому, що ОСОБА_2 забороняла ОСОБА_1 бачити дитину, коли останній приходив до доньки не відчинила двері. ОСОБА_1 неодноразово викликав поліцію, писав заяви про недостойну поведінку ОСОБА_2, щоб вона не перешкоджала ОСОБА_1 спілкуватися з донькою. Деякий час це допомагало, але проходив час і відповідач знову забороняла спілкуватися та бачитися з донькою, навіть по телефону не завжди давала спілкуватися. Всі намагання ОСОБА_1 нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає ОСОБА_1 не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які він не може нормально бачити дитину.

Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, ОСОБА_1 вимушений був звернутися до виконавчого комітету Вінницької міської ради у справах дітей і рішенням від 16.04.2015 року № 810 виконавчий комітет задовольнив та встановив наступний порядок Участі ОСОБА_1 у вихованні дитини: щосереди з 18:00 год. до 20:00 год., щосуботи з 12:00 год. до 15:00 год., щонеділі з 17:00 до 20:00 год.

Але попри все, ОСОБА_2 ігнорує призначене опікунською радою побачення з донькою, не бере слухавки коли батько доньки дзвонить, щоб домовитись коли можна забрати дитину. У визначений день та час ОСОБА_1 приїжджав до відповідачки додому, щоб побачити доньку, однак йому її не давали, заводила істерику просто.

Відповідно до збільшених вимог просив визначити наступні способи участі у спілкуванні та вихованні дитини: періодичні зустрічі: щосереди з 18:00 до 20:00 год. та щосуботи з 12:00 год. до 15:00 год., щонеділі з 17:00 до 20:00 без присутності матері, а також за бажанням дитини з 12:00 год. суботи до 20:00 год. неділі.; необмежене спілкування з донькою, особисто, засобами телефонного, поштового, електронного зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування, спілкування з донько в режимі відеозв'язку через мережу інтернет, в день побачення з донькою, ОСОБА_1 має право забирати її з/дому, дитячого закладу та гуртка де буде перебувати дитина в час побачення, особисто; передавати дитину для здійснення подорожей, відповідно вдягнену для цього. Зобов'язати ОСОБА_2 передавати доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в час і день побачень, який буде визначено рішенням суду. Зобов'язати ОСОБА_2 на вимогу повідомляти ОСОБА_1 інформацію про стан здоров'я дитини, її розвиток, також інформувати про розмір одягу та взуття; надавати копії всіх документів, що стосуються дитини, її здоров'я, виховання, тощо, зокрема, медичні та інші, а також повідомляти для чого ці документи отримувались; приймати всі посилки та подарунки для дитини та стягнути з ОСОБА_2 судові витрати, витрати на правову допомогу.

В судовому засіданні позивач та представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. При цьому не заперечили проти встановлення порядку участі у вихованні дитини відповідно до рішення опікунської ради.

Відповідач та її представник в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову відповідно до рішення опікунської ради.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача служби у справах дітей Вінницької міської ради просила позов задовольнити і підтримала висновок про доцільність визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується актовим записом про народження дитини № 2810 від 19.07.2012 року по відділу ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області.

Малолітня донька позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає окремо від позивача разом з матір'ю ОСОБА_2

На протязі двох років відповідач час від часу перешкоджала ОСОБА_1 спілкуванню з донькою. Проявлялось це в тому, що ОСОБА_2 забороняла ОСОБА_1 бачити дитину, коли останній приходив до доньки, не відчинила двері. ОСОБА_1 неодноразово викликав поліцію, писав заяви про недостойну поведінку ОСОБА_2, щоб вона не перешкоджала ОСОБА_1 спілкуватися з донькою. Деякий час це допомагало, але проходив час і відповідач знову забороняла спілкуватися та бачитися з донькою, навіть по телефону не завжди давала спілкуватися.

Всі намагання ОСОБА_1 нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає ОСОБА_1, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які він не може нормально бачити дитину.

Рішенням виконавчого комітету від 16.04.2015 року № 810 встановлено наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні дитини: щосереди з 18:00 год. до 20:00 год., щосуботи з 12:00 год. до 15:00 год., щонеділі з 17:00 до 20:00 год. Але попри все, ОСОБА_2 ігнорує призначене опікунською радою побачення з донькою, не бере слухавки коли батько доньки дзвонить, щоб домовитись коли можна забрати дитину. У визначений день та час ОСОБА_1 приїжджав до відповідачки додому, щоб побачити доньку, однак йому її не давали.

Такими діями відповідач порушують права позивача та малолітньої дитини.

Як вбачається з висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 11.10.2016 року № 01-00-011-33691, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним визначити такий спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1: щосереди, з 18:00 год. до 20:00 год.; щосуботи з 12:00 год. до 19:00 год. та з ночівлею у батька за бажанням дитини та за домовленістю між батьками дитини; необмежене спілкування дитини з батьком засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку; спілкування з дитиною в режимі відеозв'язку через мережу Інтернет. Крім цього згідно з висновком рекомендовано батькам попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, харчування, стану здоров'я та інтересів дитини.

Згідно із ст.ст. 11, 15 ЗУ «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них.

Частиною 1 ст. 150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях - повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки - це духовний дисбаланс на усе життя.

Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов'язків щодо неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Згідно ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст. 158 СК України за заявою матері або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Згідно ст. 159 СК України якщо той, хто з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо у спілкуванні з дитиною та у ї вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Позивач звертався до ГУНП України у Вінницькій області з приводу прийняття мір до ОСОБА_2, яка обмежує у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 на що отримав відповідь на звернення.

Відповідно до характеристики квартального комітету «Царина» від 19.07.2016 року ОСОБА_1 за час проживання на території кварталу зарекомендував себе з позитивної сторони.

Згідно характеристики ВМР МКП «інформаційно - телевізійне агентство «Віта»№ 132 від 18.07.2016 року ОСОБА_1 працює телеоператором з 01.08.2014 року. Працелюбний, відповідальний при виконанні завдань та доручень керівництва. Сумлінний та ініціативний та користується авторитетом в колективі.

ОСОБА_1 на диспансерному обліку КЗ ВОНД «Соціотерапія» з приводу хронічного алкоголізму, наркоманії, токсикоманії не перебував, під час огляду ознак хронічного алкоголізму, наркоманії, токсикоманії не виявлено, наркологічні протипоказання відсутні. За наркологічною допомогою не звертався, що підтверджується довідкою КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 20.07.2016 року.

Відповідно до сертифіката про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 12ЯЯФ № 377354 у ОСОБА_1 наркологічні протипоказання до провадження відсутні, наркологічні протипоказання до провадження відсутні.

Із системного тлумачення вказаних статей Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватись передусім інтереси дитини.

Саме про це свідчить і практика Європейського суду з прав людини, зокрема дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними права батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України») та правові позиції Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справи від 25.03.2015 року, від 04.02.2015 року); Верховного Суду України (справа № 6-1598/цс15).

Відповідно до ст. ст. 9, 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Згідно з положеннями ст. 171 СК України думка дитини має бути врахована при вирішенні питань, що стосуються її життя.

За викладених вище обставин слід відхилити заперечення відповідача щодо відсутності перешкод з її боку та недоцільності побачення сина з батьком.

Враховуючи інтереси дитини та обох батьків, приймаючи до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, суд вважає та приходить до висновку про необхідність та доцільність встановлення участі батька у спілкуванні з дитиною відповідно до висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 11.10.2016 року № 01-00-011-33691, оскільки даним висновком враховано як інтереси батьків, так і дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 150, 151, 153, 157, 158, 159 СК України, ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 10, 11, 60,212- 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити наступний спосіб участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно якого встановити зустрічі щосереди з 18-00 год. до 20-00 год.; щосуботи з 12-00 год. до 19-00 год. та з ночівлею у батька за бажанням дитини та за домовленістю між батьками дитини; необмежені спілкування дитини з батьком засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку; спілкування з дитиною в режимі відеозв'язку через мережу Інтернет.

Рекомендувати батькам попереджати один одного про свої дії щодо дитини, узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, харчування, стану здоров'я та інтересів дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя