УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Броварська міська рада Київської області, відділ Держгеокадастру у м. Броварах Київської області, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, треті особи: Броварська міська рада Київської області, відділ Держгеокадастру у м. Броварах Київської області, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком.

В обґрунтування позову зазначив, що позивачу на праві власності належить житловий будинок та земельна ділянка для його обслуговування за адресою: АДРЕСА_1. Відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить сусідня земельна ділянка по АДРЕСА_2, на якій збудовано житловий будинок.

Відповідачем ОСОБА_2 споруджено паркан, яким огороджено належну йому земельну ділянку від земельної ділянки ОСОБА_4

При проведенні обміру позивачу стало відомо, що споруджений відповідачем паркан не відповідає кадастровому плану і перенесений в бік його земельної ділянки на 0,84 м.

Усунути перешкоди в користуванні позивачем своєю земельною ділянкою відповідач відмовляється.

Враховуючи викладене, позивач просив суд зобов'язати відповідача усунути йому перешкоди в користуванні зазначеною земельною ділянкою шляхом демонтажу й перенесення фактичної межі, яка зображена у додатку № 1 до висновку експертизи та встановленого паркану на визначену правовстановлюючими документами межу земельних ділянок за АДРЕСА_1 Київської області; зобов'язати відповідача усунути йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком по АДРЕСА_1 шляхом демонтажу та перенесення господарської каналізації (двох вигрібних ям) на відстань не менше 15,0 м. від житлового будинку по АДРЕСА_1

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 22 вересня 2016 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_3 в користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 Київської області шляхом демонтажу паркану та перенесення фактичної межі земельної ділянки: - від точки «8» у точку «2» - на 1,31 м. у бік належної йому земельної ділянки по АДРЕСА_2; - від точки «10» у точку «5» - на 0,74м. у бік належної йому земельної ділянки по АДРЕСА_2 відповідно до висновку судової комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 29 лютого 2016 року № 10047/15-43/10048/15-41.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вищезазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2 звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що позивачу ОСОБА_3 на праві власності належить житловий будинок та земельна ділянка, площею 0,1000 га (цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,1000 га (цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, кадастровий номер: НОМЕР_2) за адресою: АДРЕСА_2. На цій земельній ділянці збудовано житловий будинок.

Відповідачем споруджено паркан, яким огороджено належну йому земельну ділянку від земельної ділянки ОСОБА_3

Відповідно до висновку судової комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 29 лютого 2016 року № 10047/15-43/10048/15-41, спільна фактична межа між земельними ділянками №№ 8, 10, порушена зі сторони суміжного землекористувача ОСОБА_2 та не відповідає межам зазначених у правовстановлюючих документах. ОСОБА_3 фактично користується земельною ділянкою, що становить 0,0985 га. ОСОБА_2 фактично користується земельною ділянкою, що становить 0,1008 га. Влаштований ОСОБА_2, який є власником ділянки АДРЕСА_2 паркан є фактично встановленою межею між ділянками по АДРЕСА_2 та фактично розташований на території земельної ділянки НОМЕР_3, власником якої є ОСОБА_3, чим порушує право власника у повній мірі розпоряджатися зазначеною земельною ділянкою, що визначено Цивільним та Земельним кодексами України.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до положень ст. 152 ЗК України, власник або землекористувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що споруджений відповідачем паркан на земельній ділянці позивача порушує право власності останнього, тому це право підлягає поновленню шляхом зобов'язання відповідача демонтувати паркан.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Броварська міська рада Київської області, відділ Держгеокадастру у м. Броварах Київської області, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова