Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 325/1409/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Васильцова Г.А.
Провадження № 22-ц/778/146/16 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 24 вересня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що відповідно до укладеного договору б/н від 22 травня 2009 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

У порушення норм закону та умов договору ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 30 червня 2015 року має заборгованість - 8036,07 грн., яка складається з наступного: 998,40 грн. - заборгованість за кредитом; 3687,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2729,33 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 370,77 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України остаточно просило суду стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 22 травня 2009 року у розмірі 8036 грн. 07 коп., та судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Заочним рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 24 вересня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором б/н від 22 травня 2009 року в розмірі 4685,97 грн., з яких: 998,40 грн. - заборгованість за кредитом; 3687,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму судового збору в розмірі 142 грн. 05 коп.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить змінити рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені, комісії та штрафів в розмірі 3350,10 грн. та ухвалити нове рішення у вказаній частині про задоволення позовних вимог в повному обсязі, судові витрати покласти на ОСОБА_1

Справа розглянута у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У зв'язку з активною фазою антитерористичних операцій у населених пунктах Донецької та Луганської областей, відповідно до листів ДППЗ «Укрпошта» №04-16-1041 від 25.07.2014 року; № 04-19-1263 від 05.09.2014 року; № 04-16-1412 від 08.10.2014 року та № 04-16-1490 від 20.10.2014 року, № 04-19-1676 від 01.12.2014 року, № 04-16-157 від 02.02.2015року, № 04-16-429 від 01.04.2015 року «Щодо часткового призупинення приймання до пересилання поштових відправлень» призупинено приймання для пересилання поштових відправлень до м. Новоазовськ Донецької області ( а.с.68-69).

Відповідач до суду апеляційної інстанції Запорізької області не прибула.

Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений розміщенням на офіційному веб-порталі «Судова влада України» оголошення про дату, час та місце проведення судового засідання.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» щодо стягнення пені, комісії та штрафів, суд першої інстанції, виходив із положень ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до якого на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Проте ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд не звернув увагу на наступне.

Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст.ст. 1048, 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом, а позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строки,встановлені договором.

Згідно з п3) ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно,які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Судом першої інстанції що 22 травня 2009 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк», та ОСОБА_1 шляхом підписання сторонами заяви на отримання платіжної картки і ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг був укладений договір, відповідно до умов якого позивач надав, а ОСОБА_1 отримала кредитні кошти на платіжну картку «Універсальна» НОМЕР_1 з кредитним лімітом 3000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, обумовивши пунктами 3.2, 3.3 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент (а.с.10-36).

Відповідно до п. 3.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк відкриває клієнту карткові рахунки, видає клієнту картки, їх вид і строк дій визначений в заяві і в пам'ятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.59), картка НОМЕР_1 діє до січня 2015 року.

Згідно з п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

ОСОБА_1 зобов'язання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого у неї перед банком утворилась заборгованість.

За розрахунком банку сума заборгованості позичальника станом на 30 червня 2015 року має заборгованість - 8036,07 грн., яка складається з наступного: 998,40 грн. - заборгованість за кредитом; 3687,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2729,33 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 370,77 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.7-9).

Щодо доводів апеляційної скарги про наявність підстав для стягнення пені, штрафів ( фіксованої частини - 250 грн. та процентної складової - 370,77 грн.), з посиланням на те, що пеня та штрафи були нараховані відповідачу ще у період з 30.06.2009 року, тобто до 14 квітня 2014 року (відповідно до ст.2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції») колегія суддів виходить з наступного.

З позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та розрахунку заборгованості вбачається, що пеню з відповідача ОСОБА_1 позивач просить стягнути за період до 01.04.2014 року (а.с. 8-11).

Встановивши, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, суд дійшов висновку, що на вказані договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а тому позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафів не підлягають задоволенню.

Проте, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд не звернув увагу на період нарахування пені, штрафів відповідачу, що визначений у розрахунку заборгованості, наданому позивачем, відповідно до якого частина пені та штрафів була нарахована до набрання чинності Законом України 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та відповідно до умов укладеного договору.

Так, зі змісту заяви, яка містить підпис ОСОБА_1, вбачається, що позичальник погодилась з тим, що при порушенні будь-якого із грошових зобов'язань, зазначених у договорі, більш ніж на 120 днів застосовується штраф: 250 грн.(фіксована частина) + 5% від суми позову (процентна складова). За умовами договору штраф: у розмірі 250,00 грн. - фіксована частина, 370,77 грн. - процентна складова нарахований до набрання чинності Законом України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та умови, укладеного договору.

Таким чином стягненню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає штраф в розмірі 620,77 грн.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог банку до ОСОБА_1 про стягнення пені, штрафів підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення штрафу в сумі 620,77 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За матеріалами справі позивач сплатив судовий збір в суді апеляційної інстанції у розмірі 267,96 грн. (а.с.62). Оскільки в оскаржуваній частині позов задоволено частково, стягненню на користь банку підлягає судовий збір в сумі 49 грн. 65 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316,317 ЦПК України , колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 24 вересня 2015 року у цій справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк про стягнення комісії, пені, штрафів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» штраф в сумі 620 гривень 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь. Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у сумі 49 грн. 65 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: