У Х В А Л А

Іменем України

25 жовтня 2016 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Петріщевої І.В., при секретарі судового засідання Давиденко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на свою користь з ОСОБА_2: грошову суму у розмірі 25887,27 грн. грошової компенсації за знецінення легкового автомобіля марки Хюндай Гетц, 2006 року випуску.

У судовому засіданні до початку розгляду справи по суті представник ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, в якому просить суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України закрити провадження, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 24.06.2014 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю, стягнуто на його користь з відповідача 1/2 частини легкового автомобіля Хюндай Гетц, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 у розмірі 28283,00 грн.

У судове засідання позивач не з'явився.

Розглянувши клопотання про закриття провадження, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи клопотання про закриття провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання, з таких підстав.

Судом встановлено, що 24 червня 2014 року рішенням Деснянського районного суду міста Києва позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на транспортний засіб було задоволено, стягнуто на його користь з ОСОБА_2 грошову компенсацію 1/2 частини легкового автомобіля Хюндай Гетц, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 у розмірі 28283,00 грн.; припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на цей автомобіль; визнано право власності на нього за ОСОБА_2.

Судове рішення набрало законної сили 07 липня 2014 року.

Судом встановлено, що предметом спору вищезазначеної справи є припинення права спільної сумісної власності подружжя та стягнення матеріальної компенсації вартості його частки.

Разом з тим, предметом позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми є завдання майнової шкоди у вигляді збитків внаслідок знецінення вартості автомобіля.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволення клопотання про закриття провадження, оскільки підстави та предмети позовів не є тотожними.

Керуючись ст.ст. 205, 223 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петріщева І.В.