АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2016 року

у цивільній справі за позовом Новомосковської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позовом третьої особи з самостійними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» до ОСОБА_2, треті особи - Новомосковська міська рада Дніпропетровської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні житлом, вселення, зобов'язання вчинити певні дії, визначення порядку користування житловим приміщенням, укладення окремого договору найму житлового приміщення,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року Новомосковська міська рада Дніпропетровської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ», Новомосковський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області, посилаючись на те, що в період з 22 листопада 1991 року по 08 листопада 2006 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі. Від даного шлюбу мають двох дітей: дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно ордеру за № 72 від 03 липня 1995 року, ОСОБА_2 на родину з 4 чоловік надане право на вселення в квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Квартира за АДРЕСА_1 є комунальною власністю Новомосковської міської ради Дніпропетровської області. У відповідності до актів КП ЖЕД-3 від 20 березня 2006 року, 19 жовтня 2006 року, 16 червня 2007 року, та акту ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго - Новомосковськ» від 01 листопада 2013 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі з 2005 року. Новомосковська міська рада просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

У червні 2014 року третя особа з самостійними вимогами Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи - Новомосковська міська рада Дніпропетровської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, посилаючись на обставини та підстави позову, викладені в заяві первісного позивача, крім того, посилаючись на ст.ст. 71,72,107 ЖК України, просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

У квітні 2015 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 посилаючись на те, що спірну квартиру він отримав в 1995 році на сім'ю з 4-х чоловік на тій підставі, що він працював на Приватному підприємстві «Лібра» комерційним агентом. Оскільки в нього не було житла, фірма придбала трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 і щоб не сплачувати 50% податків від вартості квартири у випадку передачі йому у власність, було прийнято рішення передати квартиру в комунальну власність Новомосковській міської ради, а в наступному, Новомосковський міськвиконком надав квартиру в користування, іншого житла в нього немає. Життя з ОСОБА_3 в нього не склалося, наприкінці січня 2006 року вона створила нестерпні умови для сумісного проживання, в зв'язку з чим він був вимушений тимчасово знімати собі житло. В листопаді 2006 року він вирішив повернутися в свою квартиру, але ОСОБА_3 не впустила його в квартиру, настроїла проти нього дітей, змінила замки на вхідних дверях та не надає доступу до квартири. В 2009 році Апеляційним судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення про вселення його в квартиру, але до теперішнього часу ОСОБА_3 не передала ключі від квартири та не надала йому можливості вселитися в спірне житло. У відповідності до плану квартири, вона складається з: кімнати № 4 площею 17,4 кв.м. з виходом на балкон площею, 3.2 кв.м.; спальні № 5 площею 9,5 кв.м.; спальні № 9 площею 11,5 кв.м. з виходом на лоджію площею 1,3 кв.м.; кухня № 3 площею 7,5 кв.м.; ванна кімната № 7 площею 2,7 кв.м.; вбиральня № 8 площею 1,4 кв.м; коридор № 1 площею 12.8 кв.м.; кладова № 2 площею 2 кв.м. та кладова № 6 площею 0,7 кв.м. В зв'язку з наведеним, посилаючись на вимоги ст. 64, 104 ЖК України, ОСОБА_2 просив суд: винести рішення яким усунути перешкоду в користуванні квартирою АДРЕСА_1 вселити його в квартиру, зобов'язавши відповідачів надати йому ключі від квартири та зобов'язавши відповідачів не чинити йому перешкод у вселенні та в користуванні житловою квартирою; визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 виділивши йому кімнату-спальню № 5 площею 9,5 кв.м., відповідачам ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 виділити в користування дві кімнати: № 4 площею 17,4 кв.м. з виходом на балкон площею, 3.2 кв.м. та спальню № 9 площею 11,5 кв.м. з виходом на лоджію, площею 1,3 кв.м., а всі інші приміщення: кухню № 3 площею 7,5 кв.м., ванну кімнату № 7 площею 2,7 кв.м., вбиральню № 8 площею, 1,4 кв.м, коридор № 1 площею 12,8 кв.м., кладову № 2 площею 2 кв.м. та кладову № 6 площею 0,7 кв.м. залишити у спільному користуванні; зобов'язати ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» укласти з ним окремий договір найму на житлове приміщення в квартирі АДРЕСА_1 площею 11 кв. м.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2016 року в задоволенні позовних вимог Новомосковської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовлено.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» до ОСОБА_2, треті особи - Новомосковська міська рада Дніпропетровської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволено.

Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні житлом, вселення, зобов'язання вчинити певні дії, визначення порядку користування житловим приміщенням, укладення окремого договору найму житлового приміщення - відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, а в позові ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» та Новомосковської міської ради - відмовити.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі ордеру на житлове приміщення № 72 серія А, виданого 03 липня 1995 року Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради депутатів, ОСОБА_2 на сім'ю з 4 осіб (члени сім'ї: ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5) було надане право на вселення в трикімнатну квартиру житловою площею 39,84 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.37) В квартирі зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2009 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи - Новомосковська КП ЖЕО, сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Новомосковського MB УМВС України в Дніпропетровській області про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням і зняття з реєстрації, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про усунення перешкод в користуванні житлом, вселення, визначення порядку користування житловим приміщенням і про розподіл особистих рахунків - було скасовано в частині: визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, зобов'язання сектору громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Новомосковського МВ УМВС України в Дніпропетровській області зняти його з реєстрації в зазначеній квартирі і відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення. Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням і зняття з реєстрації; вселено ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1, зобов'язавши ОСОБА_3 надати йому ключі від квартири і не перешкоджати в користування нею.

Вимоги ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим приміщенням, укладення окремого договору найму вже розглядалися судом, вищевказаним рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2009 року було залишено без змін рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2009 року, з посиланням на те, що жила площа спірної квартири становить 39,84 кв.м., тобто, на кожного із тих, хто має право нею користуватись припадає по 9, 96 кв.м. (39,84:4) та відсутність в квартирі кімнати такої площі, яку можливо було б виділити в користування ОСОБА_2 без порушення інтересів інших осіб,

Після винесення 07 квітня 2009 року рішення апеляційним судом Дніпропетровської області про вселення ОСОБА_2 в квартиру, останній в період з 07 квітня 2009 року до 22 травня 2014 року не вчинив жодної дії щодо вселення в спірну квартиру, хоча в судовому засіданні ОСОБА_8 було передано ОСОБА_2 ключі від спірної квартири, що не заперечувалось останнім.

Так, виконавчий лист на виконання рішення суду від 07 квітня 2009 року був отриманий ОСОБА_2 тільки 22 травня 2014 року, тобто, після пред'явлення до нього позову про визнання втратившим право користування житловим приміщенням, але зазначений виконавчий лист не був пред'явлений до примусового виконання.

Згідно акту від 01.11.2013 року, складеного за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ», ОСОБА_2 не проживає в спірному житловому приміщенні з 2007 року (а.с.16), ці обставини не заперечувалися сторонами у справі.

31 грудня 2013 року між Новомосковською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» був укладений договір на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» є житлово-експлуатаційною організацією, яка надає житлово-комунальні послуги жителям, в тому числі й будинку АДРЕСА_1 в якому розташована спірна квартира.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних відносин, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку та, керуючись ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам процесуального і матеріального права.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» є неналежним позивачем по справі не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно договору на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 31 грудня 2013 року (а.с.126-129), строк дії якого до 31 грудня 2018 року, Новомосковською міською радою передано ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» функції з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з правом позабалансового обліку та проведення розрахунків зі споживачами цих послуг, ведення претензійно-позовної роботи зі споживачами послуг, тому саме житлово-експлуатаційна організація має право бути стороною у спорах, що виникають з договорів найму житлового приміщення.

Доводи заявника щодо його права на укладення з ним окремого договору найму та визначення порядку користування квартирою також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки: по-перше, такі вимоги були предметом розгляду суду в іншому провадженні, їм надана належна правова оцінка, яка викладена в рішенні, що набрало законної сили, а по-друге, позивачу оскаржуваним рішенням відмовлено у вселенні в спірну квартиру, а вимоги щодо визначення порядку користування в даному випадку є похідними.

Решта доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, не зазначення в рішенні суду його пояснень з приводу його намагань домовитися з ОСОБА_3 щодо вселення та її пропозицій приватизувати і продати спірну квартиру не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не впливають на встановлені судом обставини справи щодо предмету спору та не можуть бути підставою для скасування правильного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова