№ 536/1353/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2016

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

з секретарем судового засідання Зимівець Ю.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 по довіреності ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 обласної прокуратури по довіреності

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник по довіреності ОСОБА_2 до ОСОБА_3 обласної прокуратури, треті особи: слідчий слідчого відділу ОСОБА_3 обласної прокуратури ОСОБА_5, Державна казначейська служба України, про визнання рішення слідчого Магда В.Л. слідчого відділу ОСОБА_3 обласної прокуратури про закриття кримінального провадження протизаконним і неправомірним, визнання бездіяльності слідчого відділу ОСОБА_3 обласної прокуратури при розгляді кримінального провадження, надання неправомірної інформації стосовно розслідування кримінального провадження, визнання протиправними дій слідчого Магда В.Л. слідчого відділу прокуратури Полтавської області у встановленні істини та стягнення через Державну казначейську службу України коштів в сумі 50 000 гривень на відшкодування завданої шкоди незаконними рішеннями,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник по довіреності ОСОБА_2, 23 серпня 2016 року, після чого 05 вересня 2016 року та 17 жовтня 2016 року звернувся до суду з уточненими позовами до ОСОБА_3 обласної прокуратури про визнання рішення слідчого Магда Владислава Леонідовича слідчого відділу ОСОБА_3 обласної прокуратури від 30 жовтня 2015 року про закриття кримінального провадження від 13 серпня 2015 року №0000111 протизаконним і неправомірним, визнання бездіяльності слідчого відділу ОСОБА_3 обласної прокуратури при розгляді кримінального провадження від 13 серпня 2015 року №0000111 та надання неправомірної інформації стосовно розслідування вказаного кримінального провадження, визнання протиправними дії про відмову слідчого слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 у встановленні істини стосовно надання матеріалів слідчим СВ ОСОБА_6 в Полтавській області ОСОБА_7 при направленні матеріалів до ОСОБА_3 відділення ХНДІСЕ для проведення судово-технічної експертизи стосовно наказів №599 від 25 жовтня 2006 року ХК «АвтоКрАЗ», стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 50 000 гривень через Державну казначейську службу України за здійснення протизаконного рішення стосовно постанови від 30 жовтня 2015 року про закриття кримінального провадження, безпідставну відмову від розслідування кримінального провадження, безпідставну відмову від виконання вимог ухвали слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави по справі №554/14146/15-к від 01 грудня 2015 року стосовно скасування постанови слідчого Магда В.Л. про закриття кримінального провадження від 13 серпня 2015 року №0000111 та відмови від виконання вимог, викладених в ухвалі суду від 01 грудня 2015 року по справі №554/14146/15-К, які необхідно здійснити при розслідуванні кримінального провадження від 13.08.2015 року №0000111, покладення обовязку на Державне казначейство України у безспірному порядку перерахувати з відповідного Казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 50 000 гривень на відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями слідчого Магда В.Л.

В обґрунтування позову вказував, що 13 серпня 2015 року прокуратурою міста Кременчука було порушено кримінальне провадження №0000111 за ч.1 статті 366 КК України по факту надання для проведення технічної експертизи ОСОБА_3 відділу ХНДІСЕ завідомо підроблених документів слідчим слідчого відділу ОСОБА_6 в Полтавській області ОСОБА_5, метою яких було отримання неправдивого висновку стосовно наказу №599 від 25 жовтня 2006 року ХК «АвтоКрАЗ», на цій підставі закрити кримінальну справу від 20 лютого 2012 року №12315018 з кримінальним провадженням від 05 березня 2013 року № 0000346.

Розслідування кримінального провадження було доручено слідчому відділу ОСОБА_3 обласної прокуратури в особі слідчого Магда Владислава Леонідовича. Однак слідчий, не здійснивши ні однієї оперативно-розшукової дії, 30 жовтня 2015 року, тобто через 2,5 місяці після порушення, виніс постанову про закриття кримінального провадження.

Але слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави 01 грудня 2015 року скасував закриття кримінального провадження від 13 серпня 2015 року №0000111.

28 грудня 2015 року він, як свідок здійснення кримінального злочину слідчим слідчого відділу ОСОБА_6 в Полтавській області ОСОБА_7, надав слідчому слідчого відділу ОСОБА_3 обласної прокуратури ОСОБА_5 показання стосовно здійснення кримінального злочину слідчим Фроловим І.А.

В червні 2016 року він здійснив другу спробу для дачі додаткових показань стосовно здійснення кримінального злочину слідчим Фроловим І.А., але слідчий Магда В.Л. відмовився з незрозумілих причин від отримання його додаткових показань, заявивши, що кримінальне провадження від 13 серпня 2015 року №0000111 нібито закрите, хоч ні він, ні його син ОСОБА_1 інформацію стосовно закриття кримінального провадження не отримували.

Тоді він 02 липня 2016 року направив свої додаткові письмові свідчення до слідчого відділу ОСОБА_3 обласної прокуратури з вимогою передати кримінальне провадження від слідчого Магда В.Л. до слідчого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1, для неможливості упередженого розгляду кримінального провадження. 26 липня 2016 року він отримав відповідь від заступника начальника слідчого відділу ОСОБА_3 обласної прокуратури ОСОБА_8 (лист №17/1-4101-15 від 26.07.2016 p.).

Він не вірить, що кримінальне провадження закрите саме 28 грудня 2015 року, тобто в день дачі показань як свідка здійснення злочину. Крім того, слідчий Магда В.Л. заявляв, що кримінальне провадження він закрив приблизно в лютому-березні 2016 року. Отже, розбіжності в показаннях, наданих в листі слідчого відділу ОСОБА_3 обласної прокуратури від 26 липня 2016 року №17/1-4101-15, а це 28 грудня 2015 pоку, без вказаного номеру постанови про закриття кримінального провадження, не вказавши конкретної особи, яка закривала кримінальне провадження, і яке відношення має слідчий з особливо важливих справ (прізвище не вказано) до кримінального провадження, яке знаходиться у слідчого слідчого відділу ОСОБА_3 обласної прокуратури, але проживаючого і працюючого в місті Кременчуці - ОСОБА_5, зрозуміло мабуть тільки ОСОБА_8, бо інформацію стосовно передачі кримінального провадження від одного слідчого до другого він та його син не отримували, а по показаннях слідчого Магда В.Л. він закрив кримінальне провадження приблизно в лютому-березні 2016 року.

Йому не зрозуміло, як можна здійснити закриття кримінального провадження в грудні 2015 року другим невідомим слідчим, якщо до лютого-березня 2016 року кримінальне провадження ще знаходилось у слідчого Магда В.Л.

Тому для встановлення істини він звернувся до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні представник відповідача прокуратури Полтавської області по довіреності прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття цивільної справи з тих підстав, що провадження у справі в частині визнання незаконним рішення про закриття кримінального провадження, визнання бездіяльності слідчого слідчого відділу прокуратури Полтавської області неправомірною підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 статті 205 ЦПК України. З урахуванням обставин справи та положень статті 16 Цивільного кодексу України, статей 4,15 ЦПК України вважає, що питання щодо законності рішення про закриття кримінального провадження та правомірності дій слідчого віднесено до компетенції зовсім іншого суду і підлягає вирішенню за правилами КПК України, а саме: статтями 303-308 КПК України встановлено порядок та право на оскарження рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, заявлені вимоги належать виключно до компетенції слідчого або суду у межах кримінального провадження та не можуть бути розглянуті у межах цивільного судочинства, тобто позивач неправильно обрав спосіб захисту цивільного права.

Таким чином, звернення ОСОБА_2 до місцевого суду в порядку цивільного судочинства щодо визнання незаконним рішення про закриття кримінального провадження, визнання бездіяльності слідчого слідчого відділу прокуратури Полтавської області неправомірною суперечить приписам п. 1 ч. 1 статті 205 ЦПК України, оскільки з метою вирішення питання щодо захисту свого порушеного, на думку позивача, права законодавцем визначено інший порядок, передбачений главою 26 КПК України.

Представник позивача по довіреності ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти закриття провадження у цивільній справі, зазначаючи, що він правомірно звернувся в суд з позовом відповідно до вимог статті 8 ЦПК України для розгляду в порядку цивільного судочинства, що підтверджує також ухвала судді Кременчуцького районного суду Полтавської області Бондаренка О.В. від 25 серпня 2016 року, а тому в задоволенні клопотання представника відповідача просив відмовити.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача в частині закриття провадження в цивільній справі за вимогами про визнання рішення слідчого Магда В.Л. слідчого відділу ОСОБА_3 обласної прокуратури про закриття кримінального провадження протизаконним і неправомірним, визнання бездіяльності слідчого відділу ОСОБА_3 обласної прокуратури при розгляді кримінального провадження, надання неправомірної інформації стосовно розслідування кримінального провадження, визнання протиправними дій слідчого Магда В.Л. слідчого відділу прокуратури Полтавської області у встановленні істини підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно частини 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:

1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування здійснюється відповідно до параграфу 1 Глави 26 КПК України.

Так, відповідно до статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Згідно п.1 ч.1 статті 205 ЦПК суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 206 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 205 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала судді Кременчуцького районного суду Полтавської області Бондаренка О.В. від 25 серпня 2016 року про відкриття провадження у цивільній справі за вимогами, які підлягають розгляду в порядку КПК України не є процесуальною перешкодою для застосування судом норми п.1 ч.1 статті 205 ЦПК України.

Згідно розяснень п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 04 червня 2010 року «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи» відповідно до положень КПК розгляд скарг на постанову про порушення кримінальної справи здійснюється виключно в порядку кримінального судочинства.

У розясненнях пунктів 2,3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15,16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України(стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Разом із тим суд також має врахувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Тому суд закриває провадження у справі по вказаних позовних вимогах, які зазначені у пункті 2,3,4 прохальної частини позову, за винятком вимог позивача про відшкодування на користь позивача шкоди в сумі 50 000 гривень, які можуть розглядатися судом в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 205,206, 209,210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник по довіреності ОСОБА_2 до ОСОБА_3 обласної прокуратури, треті особи: слідчий слідчого відділу ОСОБА_3 обласної прокуратури ОСОБА_5, Державна казначейська служба України, про визнання рішення слідчого Магда В.Л. слідчого відділу ОСОБА_3 обласної прокуратури про закриття кримінального провадження протизаконним і неправомірним, визнання бездіяльності слідчого відділу ОСОБА_3 обласної прокуратури при розгляді кримінального провадження, надання неправомірної інформації стосовно розслідування кримінального провадження, визнання протиправними дій слідчого Магда В.Л. слідчого відділу прокуратури Полтавської області у встановленні істини закрити

Розяснити позивачу, що він має право звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів в порядку кримінального судочинства.

Продовжити розгляд справи за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник по довіреності ОСОБА_2 до ОСОБА_3 обласної прокуратури, треті особи: слідчий слідчого відділу ОСОБА_3 обласної прокуратури ОСОБА_5, Державна казначейська служба України, про стягнення через Державну казначейську службу України коштів в сумі 50 000 гривень на відшкодування завданої шкоди незаконними рішеннями.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю. І. Степаненко