Справа № 357/3651/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Протасова О. М. ,

при секретарі - Снігур С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа - приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Озадовська Олена Миколайовна про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з цим позовом та зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер її батько - ОСОБА_4, який 26.06.2013 р. залишив заповіт на все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, їй та онукові - ОСОБА_2 До складу спадщини увійшов житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка за тією ж адресою площею 0,23 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємці звернулись до нотаріуса Озадовської О.М. - третьої особи по справі, однак постановою від 27.02. 2016 р. їм було відмовлено у цьому з посиланням на ненадання правовстановлюючого документа на будинок та земельну ділянку. Однак право власності спадкодавця на зазначений будинок підтверджується відповідним свідоцтвом, виданим 18.12.1988 р. виконавчим комітетом Фурсівської сільської ради, та державним актом на право власності на земельну ділянку площею 0,23 га по АДРЕСА_1, виданим на підставі рішення Фурсівської сільської ради від 30.07.2009 р., які були втрачені. Позивачі звертались до Фурсівської сільської ради з заявою про видачу дубліката зазначених документів, однак отримали відповідь про відмову у цьому з посиланням на те, що документи передані до державного архіву. У зв'язку з цим просили визнати за ними право власності на зазначений житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований.

У судовому засіданні позивачі підтримали позов, посилаючись на наведені у ньому обставини.

Представник відповідача - ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності, позов не визнала та пояснила, що Фурсівська сільська рада ніяким чином не оспорює право власності позивачів на спадкове майно, а вказані документи не втрачені, а знаходяться у сина померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_6, якому вона передала їх добровільно, і який утримує їх у себе.

Третя особа у судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позов не визнала.

Вислухавши сторони та свідка ОСОБА_6, а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, на підставі такого.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 , ст.11 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог на підставі наданих сторонами доказів; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 26.06.2013 р. залишив заповіт на все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, позивачам - ОСОБА_1 та онукові - ОСОБА_2

З відповідного свідоцтва про смерть судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_4 помер.

Позивачі послались на те, що до складу спадщини входили житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка за тією ж адресою площею 0,23 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, зазначили, що правовстановлюючі документи були втрачені.

Як показав свідок ОСОБА_6, свідоцтво про право власності на будинок та державний акт на землю не втрачені та знаходяться у нього, за їх отриманням позивачі до нього не звертались.

Згідно з постановою від 27.02.201 6 р. приватного нотаріуса Озадовської О.М. Білоцерківської районної нотаріальної контори, з причини ненадання правовстановлюючих документів позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

З тієї ж постанови нотаріуса вбачається, що між позивачами та ОСОБА_6 існує спір про право на спадкове майно, що підтверджується рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/9315/15-ц про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним та ухвалою від 19.01.2016 р. у справі №357/13575/15-ц про залишення його ж позову про визнання заповіту недійсним.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання за ним права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Однак судом встановлено, що правовстановлюючі документи не втрачені, а перебувають у свідка ОСОБА_6

Тому суд вважає, що позивачами не доведено, що їх майнові права оспорювані, не визнані або порушені саме відповідачем - Фурсівською сільською радою, а тому у позові відмовляє.

На підставі зазначеного керуючись наведеними нормами та ст.ст.3, 209,212-215,218,223, 294-296 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа - приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Озадовська Олена Миколайовна про визнання права власності на спадкове майно, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Протасова