__________________________________________________________________
Справа № 433/3246/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.16

28.01.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

при секретарі - Бєдусенко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у с.м.т. Троїцьке матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що 10 лютого 1990 року між позивачкою та відповідачем Відділом державної реєстрації шлюбів та народжень реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб під актовим записом № 189. Від вказаного шлюбу вони дітей віком до одного року не мають. Позивачка вказує, що їх шлюб на даний час розпався, вони проживають окремо, між ними втрачено почуття любові. В подальшому збереження шлюбу між відповідачем та позивачкою на думку останньої не можливе, так як вказане суперечить її інтересам. Позивачка просить суд розірвати шлюб.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 сторони з 10 лютого 1990 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було зареєстровано Відділом державної реєстрації шлюбів та народжень реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції під актовим записом № 189. Сторони сумісних дітей віком до одного року не мають.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Післяшлюбне прізвище позивачки слід визначити як ОСОБА_1, так як остання не ставить питання про зміну прізвища на дошлюбне.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Судові витрати згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України у вигляді судового збору у сумі 487 гривень 20 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 213- 215 ЦПК України, ст.ст.109, 110,112-114 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 10 лютого 1990 року Відділом державної реєстрації шлюбів та народжень реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції під актовим записом № 189.

Позивачці після розірвання шлюбу прізвище визначити - ОСОБА_1.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до відділу реєстрації актів цивільного стану Троїцького районного управління юстиції Луганської області, для виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 487 гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя