ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-п/753/35/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2016 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі судді Вовка Є.І., при секретарі Біді В.В., в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва, у судовому засіданні по розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд (скасування) заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від "02" грудня 2015 року по цивільній справі №753/15480/15-ц за позовом Управління справами Верховної Ради України до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення з службового жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла вказана заява щодо перегляду (скасування) заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від "02" грудня 2015 року по цивільній справі №753/15480/15-ц за позовом Управління справами Верховної Ради України до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення з службового жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги вказаної заяви щодо перегляду (скасування) вказаного заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва.

Судом встановлено, що згідно з даними, які містяться у журналі судового засідання від "02" грудня 2015 року по вказаній цивільній справі №753/15480/15-ц - суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про відкладення судового розгляду у зв»язку з перебуванням у відрядженні, оскільки не доведено поважності причин неявки відповідача, яка повідомлена належним чином (а.с.82).

Проте, у вказаній заяві ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення також не зазначено та не надано доказів, щодо причин, з яких ОСОБА_2 відправила себе - ОСОБА_2 у відрядження саме 30 листопада 2015 року, при цьому, ОСОБА_2 не повідомила якою саме конкретною поважною та терміновою виробничою необхідністю було викликано таке її рішення, і огульне посилання у вказаному клопотанні від 30.11.2015 року про відкладення судового розгляду (та в долученому до нього оригіналу наказу від 27.11.2015 року а.с.75, 76) на мету такого відрядження - виконання невідомих умов договору з невідомим змістом від 02.02.2015 року про надання не визначених консультаційних послуг, не спростовує висновку суду, про те, що відповідач не довела, що не з»явилася у судове засідання 02.12.2015 року з поважних причин, в тому числі, враховуючи, що вказаного договору від 02.02.2015 року, як навіть і його копії так і не було надано до суду.

При цьому, відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, з вказаного клопотання ОСОБА_2 від 30.11.2015 року вбачається, що при його складанні остання володіла інформацією щодо часу, дати (02.12.2015 року) та місця судового розгляду вказаної справи, проте не з»явилися на нього.

Крім того, з поштових відправлень (а.с.73, 74) вбачається, що, зокрема, ОСОБА_2 повідомлялася судом про дату, час та місце розгляду вказаної справи Дарницьким районним судом м. Києва поштою - рекомендованим листом із повідомленням за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а саме: АДРЕСА_1 (згідно з даними, які містяться в довідці Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві від 07.09.2015 року а.с.21 та в довідці форми №3 від 24.04.2015 року), при цьому, з відповідного поштового відправлення з повідомленням судом відповідача щодо вказаного судового засідання вбачається, що воно було повернуто поштовим відділенням до суду «За закінченням встановленого строку зберігання (а.с.74).

При цьому, відповідно до положень ч.5 ст.74 ЦПК України: у разі ненадання фізичною особою, яка бере участь у справі інформації щодо її адреси, судова повістка надсилається цій особі за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, при цьому, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Крім того, відповідно до положень ст.77 ЦПК України: сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Крім того, згідно з даними, які містяться у розписках ОСОБА_4 від 25.11.2015 року (а.с.70, 72), представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_4 (копія довіреності а.с.71) завчасно було повідомлено про час, дату та місце розгляду вказаної справи, а також, що останній ознайомився з матеріалами вказаної справи, проте, ОСОБА_4 на судовий розгляд справи також не з»явився, про причини неявки не повідомив.

Крім того, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

Оскаржуваним заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від "02" грудня 2015 року по цивільній справі №753/15480/15-ц за позовом Управління справами Верховної Ради України до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення з службового жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України, було вирішено - виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з службового жилого приміщення АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

При цьому, судом фактично враховано, що відповідно до положень ч.1 ст.157 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи вказаної категорії протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження по справі, а відповідно до положень ст.1 ЦПК України - завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім того, в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, з положень п.2) ч.1 ст.169 ЦПК України вбачається, що суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому законом порядку про час і місце судового розгляду, виключно у випадку якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Враховуючи, що відповідно до положень ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню за умови наявності сукупності обставин - а) що відповідач не з"явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і б) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, а також, що відсутні вищевказані обставини, які викладені у вищевказаному пункті, умовно позначеному літерою а), суд вважає, що вказана заява про перегляд заочного рішення не може бути задоволена в силу імперативного характеру цієї правової норми, при цьому, обгрунтування цієї заяви щодо висновків суду по суті вищевказаних позовних вимог не спростовує такого висновку суду.

Вивчивши всі наявні матеріали, враховуючи вищевикладене, вищенаведені норми ст.232 ЦПК України, суд вважає, що вказана заява про перегляд (скасування) заочного рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись п.1) ч.3 ст.231 ЦПК України,

Ухвалив:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд (скасування) заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від "02" грудня 2015 року по цивільній справі №753/15480/15-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: