АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 645/764/16-ц Головуючий 1 інстанції Горпинич О.В.
Провадження № 22ц/790/5904/16 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: стягнення аліментів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року судова колегія судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Коваленко І.П.,

суддів - Довгаль А.П., Костенко Т.М.

при секретарі - Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбу з 06.08.1994 року.

Від цього шлюбу є донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

28.07.2010 року Жовтневим відділом РАЦС Харківського МУЮ шлюб було розірвано.

Позивачка зазначала, що працює у АК «Харківобленерго», але її заробітку не вистачає на утримання доньки, яка продовжує навчання. Крім того, у зв'язку із скрутним матеріальним становищем підприємства, заробітна плата сплачується нерегулярно та не в повному обсязі. На матеріальне становище родини впливає той факт, що на утриманні перебуває мати позивачки - ОСОБА_5, яка мешкає разом із нею, є інвалідом ІІІ групи, потребує постійного лікування дорогими препаратами та догляду. Донька навчається на денному відділенні, що унеможливлює її працевлаштування. При цьому доньці кожен день необхідно витрачати кошти на проїзд до інституту, харчування. ОСОБА_4 потребує придбання одягу, взуття, засобів особистої гігієни, підручників, канцелярських приладів, необхідних для навчання. Ніяких інших засобів для існування, окрім нерегулярної заробітної плати та мінімальної пенсії матері, родина не має. В свою чергу, ОСОБА_3 є забезпеченою людиною, має стабільний неофіційний дохід, оскільки неофіційно займається підприємницькою діяльністю - надає послуги по ремонту приміщень, інших дітей не має та не має на утриманні непрацездатних осіб. Батьки відповідача проживають окремо, тобто відповідач не має на утриманні непрацездатних осіб, а таким чином має змогу надавати допомогу доньці.

В зв'язку з цим просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки від доходу відповідача, але не менше мінімального розміру, встановленого ч.2 ст. 182 СК України - 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 23 років.

В судове засідання позивачка не з'явилася, представник ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені вище, просила про задоволення позову.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що він одружений, його дружина не працює, на його утриманні знаходиться син дружини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідач зазначав, що на теперішній час не працює, утримує сім'ю тимчасовими і нерегулярними заробітками, суми яких невеликі, крім того, він перебуває у постійному пошуку місця роботи, звертався за допомогою до Харківського міського центру зайнятості. Суми його щомісячного доходу становлять розмір стипендії, яку отримує ОСОБА_4. Крім того, згідно довідки лікаря - хірурга, ще з 2012 року він потребує оперативного втручання, яке коштує 6 500 грн., даний діагноз суттєво обмежує працездатність в цілому, оскільки найпершим протипоказанням є заборона тяжкої фізичної праці.

На підставі викладеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа: ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, наддала заяву, якою підтримала позовні вимоги та просила розглядати справи у її відсутності.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання- відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі, посилюючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів:

1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;

2) продовження ними навчання;

3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі;

4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. Таким чином, особа не в усіх випадках є обмеженою у зв'язку з навчанням в можливості заробляти кошти для власного забезпечення. Тому, в разі спору, така потреба має бути встановлена судом. Потреба в матеріальній допомозі має бути пов'язаною з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу з 06.08.1994 року.

Від цього шлюбу є донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

28.07.2010 року Жовтневим відділом РАЦС Харківського МУЮ шлюб було розірвано.

З довідки, виданої Інститутом підготовки кадрів для органів юстиції України Національного юридичного Університету імені Ярослава Мудрого, вбачається, що ОСОБА_4 є студенткою 1 курсу данного учбового закладу. Термін навчання для здобуття кваліфікаційного рівня «бакалавр» - з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року та отримує стипендію з листопада 2015 року по березень 2016 року - 825 грн..

Згідно довідки, виданої за місцем роботи позивачки - АК «Харківобленерго» вбачається, що середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 за 2015 рік становить 6 857, 64 грн..

Статтею 7 Закону України «Про держаний бюджет на 2016 рік» установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1330 грн..

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 та на його утриманні знаходиться дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, дані факти підтверджені свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1, свідоцтво про народження серія НОМЕР_2, копії яких знаходяться в матеріалах цивільної справи.

Відповідач офіційно не працює, що підтверджується копією трудової книжки, був зареєстрований 17.10.2013 року як безробітний в Харківському міському центрі занятості населення. Дружина відповідача - ОСОБА_8 офіційно не працює, зареєстрована з 30.04.2014 року як безробітна в Харківському міському центрі занятості населення.

Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач пояснив, що на виконанні у ВДВС на даний час знаходяться два виконавчих листа про стягнення з нього на користь позивачки за рішеннями суду 123948 грн. - грошової компенсації в порядку розподілу майна подружжя та 5852,45 грн. - пені за несвоєчасну сплату аліментів. В зв'язку з цим він немає матеріальної можливості виплачувати ще й аліменти на повнолітню дитину.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що відповідач за своїм матеріальним становищем не спроможний надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці на період її навчання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2016 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий -

Судді: