Провадження № 2/161/3801/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Гриня О.М.

при секретарі Муригіній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Свій позов мотивує тим, що 29.02.2016 р. між нею та відповідачем укладено договір позики грошових коштів, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Губик З.В. Згідно даного договору позивач передала в борг відповідачу грошові кошти в сумі 288 360 грн., а останній прийняв у неї ці кошти та зобов'язався їх повернути до 29 липня 2016 року. Зазначає, що в передбачені договором строки відповідач спірних грошових коштів їй не повернув, на її телефонні дзвінки не відповідає та уникає зустріч з нею. Такі обставини змусили позивача звернутись до суду.

Просить стягнути з відповідача в її користь борг за договором позики від 29.02.2016 року в сумі 288 360 грн.

В судове засідання позивач та її представник не з'явилися. Представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 1 ст. 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Судом встановлено, що 29 лютого2016 року між Позивачем ОСОБА_1 Та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики грошових коштів серії НОМЕР_1, договір посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Губик З.В. (а.с.6). За умовами даного договору ОСОБА_1 передала у власність позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 288 360,00 грн., за домовленістю сторін еквівалент в доларах США - 10680,00 доларів США, таку ж саму суму грошових коштів позичальник зобов'язався повернути до 29 серпня 2016 року. Договір позики грошових коштів є безпроцентним.

Відповідно до п.3 Договору позики грошових коштів від 29.02.2016 р. позичальник зобов'язався повернути позикодавцю одержані у позику грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим договором, але не менші ніж сума еквівалентна доларам США, зазначених в п. 1 Даного договору. Виконання зобов'язання за договором має здійснюватися готівкою у межах міста Луцька, шляхом вручення грошей особисто Позикодавцю.

Факт одержання повністю повернутої позики підтверджується заявою позикодавця, складеною у письмовій формі. Без цієї заяви борг вважається таким, що не повернутий. Крім того, в підтвердження повного повернення позичальником грошових коштів, позикодавець передає позичальнику свій оригінал примірника цього договору та оригінал розписки про часткове повернення грошової суми, якщо такі були складені.

Встановлено, що відповідач не повернув позивачу борг в сумі 288 360 грн., оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів повного або часткового розрахунку за договором позики грошових коштів, а позивачем приєднано до матеріалів справи оригінальний примірник договору, що свідчить про невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за даним договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Аналіз встановлених судом обставин та наведених положень законодавства дає підстави зробити висновок, що між сторонами виникли договірні зобов'язання, які випливають із договору позики.

Проаналізувавши зібрані та дослідженні в справі докази, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача 288 360 грн. боргу.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, ст.ст..526, 527, 533, 1046, 1047 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 288 360 (двісті вісімдесят вісім тисяч триста шістдесят) гривень боргу за договором позики грошових коштів від 29 лютого 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 2 883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.