Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/5308/15-ц Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія 27 Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Кочетова Л.Г.,

суддів: Товянської О.В., Микитюк О.Ю.,

за участю секретаря: Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ПАТ «УКрСиббанк» (надалі Банк) звернувся до суду з вказаним позовом та в обґрунтування вимог зазначив, що 23.06.2006 року між ним та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого останній надано кредит в сумі 18750,00 доларів США зі сплатою 13% річних за користування кредитом на строк до 23.06.2016 року. З метою забезпечення виконання зобов»язань за вказаним договором, між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 0 від 23.06.2006 року. У зв»язку з порушенням відповідачем своїх зобов»язань щодо повернення кредитних коштів, станом на 16.11.2015 року утворилася заборгованость по кредиту та відсоткам, яка становила 3517,42 доларів США. За неналежне виконання зобов»язань, згідно умов договору нараховано 36,87 грн. пені. Просив стягнути з відповідачів вказану заборгованість.

Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 серпня 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, постановивши нове про закриття провадження у справі. Зазначає, що судом порушено порядок заочного розгляду справи, справа розглянута у відсутність відповідачів, посилається на неповне з»ясування обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до вимог ст. ст. 610-611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Судом встанволено, що 23.06.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого останній надано кредит в сумі 18750,00 доларів США зі сплатою 13% річних за користування кредитом на строк до 23.06.2016 року (а.с. 7-10).

З метою забезпечення виконання зобов»язань за вказаним договором, між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 0 від 23.06.2006 року (а.с. 11-12).

Додатковими угодами № 1 від 15.07.2009 року, № 2 від 22.01.2010 року, № 3 від 29.01.2010 року до кредитного договору вносилася зміни щодо графіка погашення кредиту (а.с. 13-14, 15-18, 19-20).

27.10.2009 року змінено найменування акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» на Публічне акціонерне товариство „УкрСиббанк» (а.с. 50-53)

У зв»язку з порушенням відповідачем своїх зобов»язань щодо повернення кредитних коштів, станом на 16.11.2015 року утворилася заборгованость по кредиту в сумі 3099.05 доларів США та відсоткам 418.37 доларів США. За неналежне виконання зобов»язань, згідно умов договору нараховано 36,87 грн. пені (а.с. 27-40).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про обгрунтованість вимог про стягнення заборгованості та пені, є правильним.

У відповідності до вимог ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Тому є правильним висновок суду про солідарну відповідальність позичальника та поручителя.

У відповідності до вимог ст. 231 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 08.04.2016 року заочне рішенння того ж суду від 17.02.2016 року по даній справі скасовано, справа призначена до розгляду в загальному порядку на 13.05.2016 року.

В судове засідання 13.05.2016 року відповідачі та представник апелянта, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, не з»явилися. Від представника надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с. 105, 106, 114, 115).

В наступне судове засідання 15.06.2016 року відповідачі та представник позичальника, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, повторно не з»явилися. Від представника надійшла повторна заява про відкладення розгляду справи (а.с. 116, 117, 118, 119, 120).

Справа повторно була відкладена на 19.08.2016 року.

Повістку на вказане судове засідання представник апелянта отримав (а.с. 123).

Оскільки відповідачі та їх представник в судове засідання не з»явилися, 19.08.2016 року судому справа була розглянута у їх відсутність.

Згідно з положеннями ст. 76 ч. 5 ЦПК України, вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Таким чином посилання апелянта на неналежне повідомлення її про час та місце слухання справи не відповідає дійсності.

У відповідності до вимог ст. 169 ЦПК, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були підстави для проведення заочного розгляду справи.

При цьому посилання апелянта на невинесення судом ухвали про проведення заочного розгляду справи у вигляді окремого документа, є надуманим, оскільки процесуальне законодавство відповідних вимог не містить, а коментар норм ЦПК, на який вона посилається, за своєю правовою природою не може встановлювати такий обов»язок.

Крім того, вказана обставина будь-яким чином на правильність рішення не впливає.

Посилання апелянта на неповне з»ясування обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи не є конкретними, в них не зазначено, які саме обставини не з»ясовані, не доведені або які висновки не відповідають обставинам справи, а тому ці посилання не можуть бути прийняті до уваги.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді