У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: О.С. Малько, Н.В. Бондаренко, С.О. Гордійчук,

секретар судового засідання: І.С. Пиляй,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду від 11 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 11 лютого 2016 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 30 липня 2013 року в розмірі 28 866 гривень 49 коп.

В апеляційній скарзі на вказане рішення ОСОБА_1 покликається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

30 липня 2013 року між ним та ПАТ "Брокбізнесбанк" було укладено кредитний договір, згідно п.1.1.якого ОСОБА_2 надає позичальнику грошові кошти на споживчі цілі/поточні потреби в розмірі 12 000 гривень 00 коп., а позичальник зобов'язується належним чином повернути кредит Банку, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, виконати інші зобов'язання, визначені цим договором.

Згідно п.4 додаткової угоди №1 до договору банківського вкладу від 30 липня 2013 року було доповнено п.1.9., де передбачено підстави та порядок договірного та примусового списання коштів з його депозитного рахунку у випадку невиконання або неналежного виконання умов кредитного договору.

Вказує, що між ним та позивачем було укладено договір про уступку права вимоги від 30 липня 2013 року, у відповідності до якого цедент уступає, а цесіонарій приймає право вимоги повернення вкладу в сумі 2500 євро та нарахованих процентів за договором банківського строкового вкладу від 28 березня 2013 року.

Вважає, що судом повно та всебічно не досліджено обставини справи щодо виконання кредитного зобов'язання, оскільки не враховано усіх укладених договорів, які підтверджують відсутність зобов'язань перед ПАТ "Брокбізнесбанк", а саме не враховано того, що він неодноразово звертався із заявами до позивача із вимогою зарахувати депозит в рахунок погашення кредитного зобов'язання, а різницю між таким зарахуванням повернути йому.

До матеріалів справи долучено його заяву до ПАТ "Брокбізнесбанк" про зарахування вкладу в рахунок погашення кредиту від 12 травня 2014 року із доказом її направлення Банку, проте даної обставини не було взято до уваги при розгляді справи.

Зазначає, що оскільки умовами кредитного договору, договору банківського строкового вкладу, договору про уступку права вимоги та договору застави майнових прав передбачено виконання (договірне списання), то відповідно до вказаних правочинів та положень ст.ст.599, 606 ЦК України зобов'язання з погашення боргу та відсотків, разом із нарахованими штрафними санкціями загальною сумою 28 866 гривень 49 коп. є припиненим, у зв'язку з набуттям Банком прав на депозит та поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Просить скасувати рішення Рівненського міського суду від 11 лютого 2016 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ "Брокбізнесбанк" відмовити повністю.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ПАТ "Брокбізнесбанк" вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Не оспорює того факту, що 28 березня 2013 року між ПАТ "Брокбізнесбанк" та ОСОБА_1 (вкладник) було укладено договір №D_260361938 банківського строкового вкладу (депозиту) (вклад "Золотий рік"), згідно умов якого вкладник передав, а ОСОБА_2 прийняв на рахунок грошові кошти в розмірі 2500 євро зі строком до 31 березня 2014 року, однак зазначає, що постановою Правління Національного Банку України № 107 від 28 лютого 2014 року прийнято рішення про віднесення акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних і запроваджено тимчасову адміністрацію.

10 червня 2014 року була прийнята постанова Національного Банку України"Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (через 26 днів після надсилання заяви), а рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладу фізичних осіб "Про початок ліквідації ПАТ "Брокбізнесбанк" та призначення уповноваженої особи фонду на ліквідацію" 11 червня 2014 року.

Спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими нормами законодавства під час ліквідації банків та в питаннях регулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб , є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року, який набрав чинності 21.09.2012 року.

Згідно ч.3 ст.1 вказаного Закону відносини, що виникають у зв'язку зі створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного Банку України.

Таким чином, для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду, пріоритетними є норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Пункт 8 ч.2 ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" забороняє зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Вказує, що умовами кредитного договору, так і умовами договору строкового банківського вкладу та договору застави майнових прав не передбачено обов'язок Банку спрямовувати кошти з депозитного вкладу боржника на погашення по кредитному договору. Із покликанням на п.26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зазначає, що при вирішенні спорів про зарахування однорідних зустрічних вимог, коли боржник банку одночасно є кредитором банку, під час процедури ліквідації банку суди повинні виходити із вимог ст.ст.601-602 ЦК України, ст.ст.92-96 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та враховувати, що цим Законом встановлено чіткий порядок задоволення вимог кредиторів, визнаних ліквідатором, який не передбачає можливості індивідуального задоволення вимог конкретного кредитора.

Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду від 11лютого 2016 року без змін.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 30 липня 2013 року між ПАТ "Брокбізнесбанк" та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено кредитний договір №001, згідно умов якого ОСОБА_2 надає позичальнику грошові кошти на споживчі цілі/поточні потреби в розмірі 12 000 гривень 00 коп., а позичальник зобов'язується належним чином повернути кредит Банку, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, виконати інші зобов'язання, визначені договором.

Строк користування кредитом встановлено з 30 липня 2013 року по 25 березня 2014 року включно.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору ПАТ "Брокбізнесбанк" було у серпні 2015 року подано позов про стягнення заборгованості, яка згідно наданого Банку розрахунку сукупно складає 28 866 гривень 49 коп. і ця сума відповідачем не оспорюється.

Задовольняючи позовні вимоги, суд правильно встановив невиконання відповідачем умов кредитного договору та недотримання вимог чинного законодавства стосовно зобов"язань, зокрема, вимог ст.629 Цивільного кодексу України - договір є обов'язковим для виконання сторонами та ст.526 цього Кодексу - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору .

Встановлено, що 28 березня 2013 року між ПАТ "Брокбізнесбанк" та ОСОБА_1 (вкладник) було укладено договір №D_260361938 банківського строкового вкладу (депозиту) (вклад "Золотий рік"), згідно умов якого вкладник передав, а ОСОБА_2 прийняв на рахунок грошові кошти в розмірі 2500 євро зі строком до 31 березня 2014 року.

Відповідно до п.1.7 цього Договору по закінченню Строку ОСОБА_2 повертає ОСОБА_2 вкладникові у безготівковій формі шляхом перерахування на рахунок, відкритий у цьому ж Банку.

30 липня 2013 року (в день укладення кредитного договору) між ПАТ "Брокбізнесбанк" (заставодержатель) та ОСОБА_1 (заставодавець) укладено договір застави майнових прав №001, предметом застави є право вимоги на отримання грошових коштів в сумі 2500 євро (вклад), які знаходяться на рахунку в акціонерному товаристві "Брокбізнесбанк", відкритому на ім'я заставодавця на підставі договору банківського строкового вкладу "Золотий рік" від 28 березня 2013 року.

Окрім того, в цей же день , 30 липня 2013 року між ОСОБА_1 (цедент) та ПАТ "Брокбізнесбанк" (цесіонарій) було укладено договір про уступку права вимоги №001, згідно п.1.1. якого цедент уступає, а цесіонарій приймає право вимоги повернення вкладу в сумі 2500 євро та нарахованих процентів за договором банківського строкового вкладу "Золотий рік" від 28 березня 2013 року.

30 липня 2013 року між сторонами укладено додаткову угоди №1 до договору банківського вкладу, згідно умов якої розділ І договору вкладу було доповнено підпунктом 1.9. такого змісту: "в разі невиконання або неналежного виконання будь-якого із зобов'язань, умов, що випливають з кредитного договору та/або договору застави, вкладник, на підставі Цивільного кодексу України, ст.26 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", надає Банку право, шляхом договірного списання з рахунку, визначеного п.1.1. цього договору, отримати суму, необхідну для повного виконання зобов'язання, включаючи проценти, неустойку, відшкодування збитків, комісійну винагороду та кредитним договором, витрати щодо здійснення забезпеченої заставою вимоги. Право на договірне списання, у разі порушення зобов'язань за кредитним договором та/або договором застави, виникає у Банку в день, наступний за днем, коли зобов'язання за кредитним договором мало бути виконано відповідно до умов кредитного договору".

Доводи апеляційної скарги з покликанням на зазначені договори та надіслану відповідачем 14 травня 2014 року заяву до ПАТ "Брокбізнесбанк", в якій він просив зарахувати суму вкладу за договором банківського вкладу від 30 липня 2013 року в розмірі 2500 євро в рахунок погашення кредитного зобов'язання, як на підставу відсутності у нього зобов"язань за кредитним договором №001 від 30 липня 2013 року, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Встановлено, що заява ОСОБА_1 була надіслана ПАТ "Брокбізнесбанк" в період неплатоспроможності Банку, тобто в період неможливості виконувати свою фінансову діяльність у відповідності до вимог Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 07 грудня 2000 року, в тому числі здійснювати перерахування грошових коштів з депозитних рахунків в рахунок погашення кредитної заборгованості, оскільки 28 лютого 2014 року Правлінням Національного Банку України було прийнято постанову "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних".

Постанова Правління Національного Банку України "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" була прийнята 10 червня 2014 року, а рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладу фізичних осіб "Про початок ліквідації ПАТ "Брокбізнесбанк" та призначення уповноваженої особи фонду на ліквідацію" 11 червня 2014 року.

У спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Згідно п.8 ч.2 ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у т.ч. зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у т.ч. шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

ОСОБА_1 не позбавлений права на звернення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з вимогою про повернення коштів за договором №D_260361938 банківського строкового вкладу від 28 березня 2013 року, що передбачено положеннями ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб": Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами".

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 11 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку сторонами та особами, які беруть участь у справі, протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: О.С. ОСОБА_3 ОСОБА_4 Гордійчук