Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2016 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Астахова О.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2015 року про відкриття провадження по справі, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Державного підприємства «Сетам», Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, ОСОБА_1 про визнання недійсними електронних торгів, акту державного виконавця про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року відкрите провадження по вищевказаній цивільній справі.

На вказану ухвалу суду від 21 грудня 2015 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.02.2016 року за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 цивільна справа повернулась до Дніпровського районного суду м. Києва для виконання вимог ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Вивчивши апеляційну скаргу, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України передбачений виключний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Такими ухвалами є ухвали суду першої інстанції щодо:

1) відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасуванні судового наказу;

2) забезпечення позову, а також щодо скасування забезпечення позову;

3) повернення заяви позивачеві (заявникові);

4) відмови у відкритті провадження у справі;

5) відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності;

6) передачі справи на розгляд іншому суду;

7) відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк;

8) визнання мирової угоди за клопотанням сторін;

9) визначення розміру судових витрат;

10) внесення виправлень у рішення;

11) відмови ухвалити додаткове рішення;

12) роз'яснення рішення;

13) зупинення провадження у справі;

14) закриття провадження у справі;

15) залишення заяви без розгляду;

16) залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду;

17) відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами;

18) видачі дубліката виконавчого листа;

19) поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання;

20) відстрочки і розстрочки, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення;

21) тимчасового влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу;

22) оголошення розшуку відповідача (боржника) або дитини;

23) примусового проникнення до житла;

24) звернення стягнення на грошові кошти, що знаходяться на рахунках;

24-1) тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України;

25) заміни сторони виконавчого провадження;

26) визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами;

27) рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби;

28) повороту виконання рішення суду;

28-1) виправлення помилки у виконавчому листі або визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню;

29) відмови в поновленні втраченого судового провадження;

30) звільнення (призначення) опікуна чи піклувальника;

31) відмови у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду;

32) повернення заяви про скасування рішення третейського суду;

33) повернення заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Згідно із ч. 2 ст. 293 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Таким чином, ухвала про відкриття провадження у справі оскаржується в частині не дотримання правил підсудності, що було роз'яснено відповідачу ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2015 року.

Оскільки в апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року про відкриття провадження по справі скасувати, обґрунтовуючи свої доводи тим, що ухвала постановлена у незаконний спосіб, якою прийнято до розгляду позов, який не відповідає вимогам ст.ст. 119, 31 ЦПК України (форма і зміст позовної заяви, участь у справі кількох позивачів або позивачів) й порушує його законні права та інтереси і накладає на нього незаконні обов'язки щодо невизначеної відповідальності. Проте, доводів щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності відповідач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не наводить, суд приходить до висновку про повернення апеляційної скарги відповідачу.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 3, 11, 209, 210, 293 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2015 року про відкриття провадження по справі - повернути заявникові.

Копію даної ухвали направити сторонам - для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: