Справа № 202/758/16-ц
Провадження № 2/0202/918/2016
11 лютого 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Мороз В.П.
при секретарі - Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАПІРТЕХНОТРЕЙД" про стягнення боргу за договором позики, -
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАПІРТЕХНОТРЕЙД" про стягнення боргу за договором позики.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 15 жовтня 2015 року він уклав із відповідачем-1 договір позики, згідно з яким передав йому грошові кошти у сумі 5 000 000 грн (пять мільйонів гривень) з умовою їх повернення до 15 грудня 2015 року.
З метою забезпечення виконання договору позики було додатково укладено договір поруки від 15.10.2015 року із відповідачем-2, згідно якого поручитель відповідає за виконання зобов'язань перед боржником. У разі несплати боржником суми боргу відповідальність боржника та поручителя - солідарна.
Фактичне отримання відповідачем-1 вказаної суми підтверджується власноруч написаною розпискою від 15.10.2015 року, в якій він зобовязувався повернути суму боргу до 15.12.2015 року. Проте до теперішнього часу відповідач-1 суму боргу не повернув. Поручитель також не виконав зобов'язання відповідно до договору поруки.
Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідачі у судове засідання не з?явилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
З умов договору позики від 15.10.2015 року випливає, що позивач надав відповідачеві грошові кошти у сумі 5 000 000 грн. з умовою їх повернення до 15 грудня 2015 року.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що відповідач не виконав зобов?язання за договором позики, прострочивши виконання грошового зобов?язання, тому суд вважає позовні вимоги щодо стягнення боргу в сумі 5 000 000 грн. та стягнення, а також три проценти річних від простроченої суми з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 562 300 грн. 23 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 6 890 грн., тому витрати по справі слід стягнути з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 1049 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 7, 11, 15, 53, 59, 60, 212-218, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАПІРТЕХНОТРЕЙД" про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.П.Мороз