Єдиний унікальний номер 243/8137/15-ц Номер провадження 22-ц/775/25/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Жданової В.С.

суддів: Канурної О.Д., Санікової О.С. за участю секретаря Чуряєва В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську цивільну справу за апеляційною скаргою Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області на ухвалу Слов»янського міськрайонного суду Донецької області від 09 жовтня 2015 року по справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» на протиправні дії та бездіяльність в.о. начальника Центрально-міського відділу ДВС Горлівського міського управління юстиції в Донецькій області,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Слов»янського міськрайонного суду Донецької області від 09 жовтня 2015 року задоволено скаргу ПАТ « Всеукраїнського Банку Розвитку» на протиправні дії та бездіяльність в.о. начальника Центрально-міського відділу ДВС Горлівського міського управління юстиції в Донецькій області, постанову в.о. начальника Центрально-міського відділу ДВС Горлівського міського управління юстиції в Донецькій області про відмову у відкритті виконавчого провадження від 29.07.2015 року скасовано, зобов»язано відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2/243/1705/2015, виданого 10.06.2015 року Сло»янським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВБР» суми боргу 53622,16 грн.

Від в.о. начальника Центрально-міського ВДВС Горлівського міського управління юстиції в Донецькій області на вказану ухвалу надійшла апеляційна скарга, в якій порушено питання про скасування вказаної ухвали та відмову в задоволенні скарги ПАТ «ВБР». В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що при винесенні ухвали про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець керувався Законами України «Про боротьбу з тероризмом», «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та Постановою Кабінету Міністрів України №7 від 07.11.2014 року «Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам Донецької та Луганської областей» та розпорядженням Кабінету Міністрів України№1085-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Оскільки Боржник ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, то неможливо надіслати йому рекомендованим листом постанови про відкриття виконавчого провадження. Вчинення виконавчих дій з об»єктивних причин неможливо.

Центрально-міський відділ державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області належно повідомлений про час і місце розгляду справи. В надісланій апеляційному суді заяві (вх№ЕП-385/16 від 26.01.2016 року) просить розглянути справу без участі представника Центрально-міського ВДВС.

Заявник ПАТ «ВБР» повідомлений про час і місце розгляду справи телефонограмою від 21.01.2016 року, зареєстровану в журналі №1 за №334 ( а.с.69)ю

Вказані обставини відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України є підставою для розгляду справи за відсутності сторін.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що 29.07.2015 року до Центрально - міського ВДВС Горлівського МУЮ для примусово виконання надійшов виконавчий лист №2/243/1705/2015, виданий 10.06.2015 року Слов»янським міськрайсудом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАВТ «ВБР» суми боргу 53622,16 грн, але постановою від 29.07.2015 року в.о. обова»язки начальника Центрально-міського ВДВС Горлівського міського управління юстиції відмовлено у відкритті виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом з посиланням на п.8 ч1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» : при наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що ст.. 26 Закону України «Про виконавче провадження» містить виключний перелік підстав, з який державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Вказана державним виконавцем підстава відмови до цього переліку не входить. Питання про надсилання боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження відповідно до ст.. ст.. 17,19,25 Закону України «Про виконавче провадження» вирішується державним виконавцем вже після винесення постанови про відкриття. Не вчиняючи будь-яких дій щодо виконання виконавчого документу, державний виконавець дійшов передчасного висновку про неможливість здійснення виконавчий дій, тому постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції повно, всебічно та об»єктивно розгл янув скаргу, вірно встановив правовідносини, що склалися між сторонам и та дійшов обґрунтованого висновку по скасування постанови державного виконавця, яка не відповідає вимога ст.. 19 Конституції України та нормам Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до Основного Закону України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 55, частина п'ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N 11-рп/2012).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст..1 Закону України «Про виконавче провадження» ( далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Статтю 11 визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.. 19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Статтею 26 Закону визначені підстави відмови у відкритті виконавчого провадження.

З наданої постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження вбачається, що відмовлено у відкритті на підставі п.8.ч1ст.26 Закону : наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. Такою підставою державний виконавець визнав неможливість направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику, оскільки він зареєстрований на непідконтрольній Україні території.

Суд першої інстанції вірно визначив, що такий висновок державного виконавця є необґрунтованим та передчасним, оскільки лише після відкриття виконавчого провадження здійснюються міри щодо виконання судового рішення.

Частиною 3 ст. 11 Закону визначені права державного виконавця, який з метою захисту інтересів стягувача має право : одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей тощо. В пункті 10 ч.3 ст 11 зазначено, що при виконанні судового рішення державний виконавець має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи.

Статтею 47 Закону визначено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження , повертається стягувану коли у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Доводи, викладені Відділом ДВС в апеляційній скарзі, ретельно досліджувались судом першої інстанції під час розгляду справи, їм надана відповідна правова оцінка, висновки суду першої інстанції відповідають вимогам діючого цивільного законодавства.

Відповідно до п.1.ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.307, п.1ч.1 ст.312, 313-314 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області відхилити.

Ухвалу Слов»янського міськрайонного суду Донецької області від 09 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді :