У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без руху

2 листопада 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., перевіривши виконання вимог ст.ст.118-122 ЦПК України по цивільній справі за позовом

Державного підприємства «Дніпровське»(далі ДП «Дніпровське»)до ОСОБА_1,фізичної особипідприємця ОСОБА_2,третя особа ВАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення шкоди,завданої державному підприємству,-

ВСТАНОВИВ:

31.10.2016 р.ДП «Дніпровське» звернулося до суду з позовом, в якому зазначає,що 14.03.2007 р.представником ВАТ «Запоріжжяобленерго» був складений акт про порушення Правил користування електричною енергією споживачем № 00004183,на підставі якого було зроблено розрахунок вартості електроенергії ,спожитої поза приладом обліку,на суму 10815 гр.84 коп.,яку в подальшому було стягнуто з ДП «Дніпровське» на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» з урахуванням судових витрат,чим позивачу завдано збитки.

Відповідач ОСОБА_1,який працював з 25.04.2007 р.по 06.10.2015 р.на посаді директора ДП «Дніпровське»,не забезпечив виконання зобов*язань підприємства перед постачальниками,за його вказівкою заборгованість ДП «Дніпровське» перед ВАТ «Запоріжжяобленерго» не була відображена у бухгалтерському обліку підприємства.

Крім того,позивач вважає,що порушення Правил користування електричною енергією споживачем ,по факту виявлення якого був складений № 00004183,відбулося через несанкціоноване незаконне підключення до електромережі ФОП ОСОБА_2через електромережу ДП «Дніпровське», розкрадання електричної енергії сталося за сприяння колишнього директора ДП «Дніпровське» ОСОБА_1,тому матеріальна шкода на суму 10815 гр.84 коп.завдана внаслідок спільних умисних дій колишнього директора ДП «Дніпровське» ОСОБА_1та ФОП ОСОБА_2

З підстав,передбачених ст.130,134 КЗпП України,ст.1166,1190,1192 ЦК України просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1та ФОП ОСОБА_2на користь ДП «Дніпровське» суму завданих збитків 11042 гр.та витрати по оплаті судового збору 1378 гр.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя встановив, що провадження у справі не може бути відкрито з наступних підстав.

Як передбачено ст.3 ЦПК України,кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.

Відповідно до п.п.5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин,якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів,що підтверджують кожну обставину,наявність підстав для звільнення від доказування.

За змістом позову позивач вказує,що збитки ДП «Дніпровське» були завдані незаконними діями колишнього директора ОСОБА_1під час виконання ним трудових обов*язків,підставою позову визначив ст.130,134 КЗпП України.

Водночас,позивач не зазначає та не підтверджує доданими до позову матеріалами ті обставини,чи належить відповідач ОСОБА_1до категорії працівників, з якими згідно зі статтею 1351 КЗпП України може бути укладено договір про повну матеріальну відповідальність та чи такий договір був укладений.За відсутності умов для притягнення відповідача ОСОБА_1до повної матеріальної відповідальності,з наданих позивачем документів не можливо визначити наявності або відсутності правових підстав для покладення на нього матеріальної відповідальності у межах середнього місячного заробітку (стаття 132 КЗпП України) або обмеженої матеріальної відповідальності (стаття 133 цього Кодексу),а невизначеність позиції позивача у цьому питанні порушує право відповідача висловити свою позицію позову з обгрунтуванням підстав.

Крім того,позивачем не надано та не зазначено за змістом позову доказів вини відповідача ОСОБА_1А.у заподіянні шкоди підприємству під час виконання трудових обов*язків,що є предметом доказування у даній справі,обчислення строку позовної давності обгрунтовано нормами 261 ЦК України без згадування ст.233 КЗпП України та підстав її незастосування.

Пред*явивши позов до ФОП ОСОБА_2про відшкодування шкоди,яка,на думку позивача,була завдана під час виконання

господарського договору(оренди приміщення) між суб'єктами господарювання,позивач не обґрунтував свою позицію в тій частині,що цей спір не є господарським спором,який підвідомчий господарському суд.

До участі у справі як третя особа без самостійних вимог залучено ВАТ «Запоріжжяобленерго» ,проте всупереч ст.35 ЦПК України позивач не визначив,на які права та обов*язки цього підприємства може вплинути рішення у справі і щодо якої сторони.

Як передбачено ч.1 ст.121 ЦПК України,суддя,встановивши,що позовну заяву подано без додержання вимог,викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу,або не сплачено судовий збір,постановляє ухвалу,в якій зазначає підстави залишення заяви без руху,про що повідомляє позивача, і надає йому строк для усунення недоліків,який не може перевищувати п*яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Оскільки позивачем не виконані вимоги п.5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України, відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для складання позовної заяви відповідно до вимог процесуального закону.

На підставі ст.119,121 ЦПК України,суддя-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Державного підприємства «Дніпровське»(далі ДП «Дніпровське»)до ОСОБА_1,фізичної особипідприємця ОСОБА_2,третя особа ВАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення шкоди,завданої державному підприємству-залишити без руху, встановити позивачу строк п*ять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків та складання позовної заяви відповідно до вимог закону.

Роз*яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом термін, позовна заява вважається неподаною і буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А.Галущенко