Провадження №22-ц/784/1815/16 Головуючий в 1 інстанції - Іщенко Х.В.
Доповідач - Маляренко І.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі :

Головуючого: Маляренко І.Б.

Суддів: Прокопчук Л.М ., Данилової О.О.

За участю секретаря: Тищенка Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 21 червня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що після смерті матері отримав у спадщину земельну ділянку площею 9.91 га, яку здав в оренду ОСОБА_2 на підставі Договору оренди землі від 20.12.2012 року строком на 10 років зі сплатою орендної плати в розмірі 600 грн. за 1 га.

Відповідно до умов договору орендна плата за користування землею відповідачем повинна виплачуватися до 15 грудня поточного року.

Проте всупереч умовам договору орендну плату відповідач сплатив лише за 2015 рік, що завдало позивачу значних матеріальних збитків.

Посилаючись на зазначене, позивач просив розірвати договір оренди земельної ділянки, стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 21 червня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено. Розірвано укладений між сторонами договір оренди земельної ділянки від 20 грудня 2012 року, зареєстрований у відділі Держкомзему у Казанківському районі 20.12.2012 року за № 01344, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 551.20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову у зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної

давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як встановлено судом, спірна земельна ділянка площею 9.91 га належить позивачу ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 22.06.2004 року, і отримана ним у спадщину після смерті матері ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.09.2012 року.

Згідно із наявною в матеріалах справи копією Договору оренди землі від 20.12.2012 року вищевказану земельну ділянку позивач передав відповідачеві в оренду строком на 10 років зі сплатою орендної плати в розмірі 600 грн. за 1 га.

Відповідно до умов договору орендна плата за користування землею відповідачем повинна виплачуватися до 15 грудня поточного року з урахуванням індексації.

Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Казанківському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.12.2012 року № 01344.

В матеріалах справи відсутні докази сплати позивачеві орендної плати за 2013-2014 рр.

Посилання відповідача на те, що орендна плата сплачувалась ним у вигляді різних видів допомоги, в тому числі і грошової, ним на порушення вимог ст.ст. 10,11 ЦПК України відповідними доказами не підтверджене, і тому обґрунтовано не взяте судом до уваги.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для розірвання договору оренди землі, оскільки відповідачем систематично, протягом 2-х років не сплачувалась орендна плата, передбачена зазначеним договором.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, зокрема, безпідставними вважає колегія суддів посилання апелянта на зазначення позивачем у розписці про отримання орендної плати за 2015 рік того, що він не має претензій до відповідача щодо виконання спірного договору, в тому числі щодо виплати орендної плати, оскільки розписка датована 2015 роком, і в ній відсутнє посилання на виплату орендної плати за минулі роки.

Не заслуговують на увагу і доводи представника апелянта про визнання ОСОБА_3 в суді першої інстанції і при наданні показів правоохоронним органам щодо отримання ним орендної плати, оскільки вони датуються 2016 роком і не мають конкретики щодо періоду, за який орендна плата отримувалась і в якому розмірі.

Рішення ж суду в силу вимог діючого цивільного процесуального законодавства не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно із ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 303,307,308,313-315 ЦПК України,

колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 21 червня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але протягом 20 днів може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: