Номер провадження 2/754/400/16
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

21 січня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.

за участю секретаря - Чернишової А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про позбавлення права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Кожному з них належить на праві приватної власності по ? частині квартири. У спірній квартирі зареєстровані: позивач - ОСОБА_1, що є співвласником ? частини квартири, позивач - ОСОБА_2, що є співвласником ? частини квартири, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_3 Відповідач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 приходиться позивачу ОСОБА_1 рідним дядьком, а позивачу ОСОБА_2 двоюрідним братом. На даний час відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично, з дня прописки та по даний час в зазначеній квартирі не проживає та не з'являється. Відповідач вже протягом декількох років без поважних причин не проживає в квартирі. Позивачам відомо, що відповідач виїхав з України до Російської Федерації та не повертається вже протягом більш ніж двох з половиною років, у житловому приміщенні, де він зареєстрований але фактично не проживає, відсутні його особисті речі. Будь-якої домовленості між відповідачем та позивачами щодо збереження за відповідачем житлової площі за період його відсутності не існує.

В судове засідання позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах просять розглядати справу у їх відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечують (а.с.51,52).

Відповідач - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, по дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення які повернулися на адресу суду, без вручення (а.с.48,49,50).

Відповідно до довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23).

Зі змісту ст. 74 ЦПК України, слідує, що судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечували позивачі.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України встановлено права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Так, судом встановлено, що відповідно до договору дарування квартири від 27.05.2002 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леончук І.А. та зареєстрований в Київському БТІ 24.07.2002 року під № 943/31058 ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_2 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_1 (а.с.8,9).

Відповідно до договору дарування частини квартири від 28.12.2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гніденко Н.Ю. та зареєстрований в Київському БТІ 07.02.2007 року за реєстровим № 943/31058 ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар ? частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.6,7).

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу «Дарничанка» №186 від 03.07.2015 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.10)

З акту про не проживання складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1 та затвердженого головою правління Житлово-будівельного кооперативу «Дарничанка» Ланцевич Л.Я. вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Та останній не проживає в даній квартирі з 01.06.2014 року (а.с.20).

За правилами ст. 71 ЖК України у справах про визнання наймача або членів сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обов'язковим є з'ясовування причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 71 цього Кодексу передбачено, що за наймачем або членами його сім'ї при їх тимчасовій відсутності жиле приміщення зберігається протягом шести місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно вимог ст.ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_3 не є власником спірної квартири, у спірній квартирі не проживає, особистих речей у квартирі не зберігає, квартирою не не цікавиться, його необхідно визнати такими, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Суд вважає за необхідне зазначити, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є самостійною і достатньою підставою для знання такої особи з реєстраційного обліку.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений ним при подачі позову судовий збір в сумі 243,60 грн.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 317, 321, 334, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 27, 28, 29, 30, 57, 60, 61, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати пов'язані з розглядом справи - 243,60 грн. сума сплаченого при подачі позовної заяви до суду судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.Г. Таран