У х в а л а

іменем україни

10 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П.,Закропивного О.В.,Хопти С.Ф.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Львіввугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням, за касаційною скаргою ОСОБА_4, від імені якої діє ОСОБА_5, на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 18 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 03 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до державного підприємства «Львіввугілля» (далі - ДП «Львіввугілля»), обґрунтовуючи вимоги тим, що з 05 листопада 1997 року по 05 жовтня 2007 року вона працювала на шахтах «Червоноградська» та «Степова», звільнена з роботи у зв'язку із виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи. 08 жовтня 2007 року складено акт розслідування професійного захворювання, у якому зроблено висновок про шкідливість умов її праці, зокрема, пов'язану із запиленістю повітря на робочих місцях, що перевищувала ГДК та фізичних навантаженнях. Згідно з довідкою МСЕК від 06 листопада 2007 року серії ЛВА-2 № 022156 їц вперше та безтерміново встановлено III групу інвалідності та 45 % втрати професійної працездатності. Відповідно до довідки МСЕК серії ЛВА-2 від 06 листопада 2007 року № 336882 їй безтерміново встановлено III групу інвалідності та 60 % втрати професійної працездатності, протипоказана робота в умовах дії пилу, подразнюючих речовин, вібрації. Внаслідок отримання професійного захворювання їй завдано моральну шкоду у вигляді фізичних та душевних страждань, які виражаються у тому, що вона втратила працездатність; її постійно турбує загальна слабкість, кашель, задишка при ходьбі, болі у руках, відчуття заніміння пальців рук, обмеження урузу у лівому плечовому суглобі. У зв'язку із отриманим захворюванням порушено всі нормальні умови її життя, вона відчуває великі незручності при веденні домашнього господарства, їй стало важко займатися домашніми справами, що потребують навіть невеликих фізичних зусиль, змушена докладати додаткових зусиль для організації життя. Посилаючись на викладене, позивач просила стягнути на її користь з ДП «Львіввугілля» 30 000 грн відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків, внаслідок отримання професійного захворювання.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 18 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 03 березня 2016 року, позов задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_4 з ДП «Львівугілля» 4 000 грн на відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків, внаслідок професійного захворювання. В задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, від імені якої діє ОСОБА_5, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду й передати справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій, з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), та з урахуванням встановлених обставин, дійшли обґрунтованого висновку про наявність у ОСОБА_4 права на відшкодування моральної шкоди у зв'язку із втратою 60 % працездатності, яка пов'язана із професійним захворюванням, отриманим у зв'язку із небезпечними та шкідливими умовами на виробництві

При цьому судами правильно визначено розмір відшкодування моральної шкоди з урахуванням положень ст. 23 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України, Закону України «Про охорону праці», роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України дослідили наявні у справі докази в їх сукупності та надали їм належну оцінку, тому ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, що відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, отже колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, від імені якої діє ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 18 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта