Справа № 555/2878/14-ц
Номер провадження 2/555/61/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кухарчук Л. В.,

з участю позивача- Штиби Т.А.

представника позивача- адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю " Економ Комфорт" про визнання недійсним договору про надання послуг, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ТОВ " Економ Комфорт", в якому просить з підстав, передбачених ст. ст. 203,215-216,230 ЦК України, визнати недійсним Договір № 03406 від 6 листопада 2014 року про надання послуг, укладений між нею та товариством з обмеженою відповідадальністю "Економ Комфорт". Договір стосувався надання інформаційних, консультаційних, роз'яснювальних та довідкових послуг з питань участі її яка Замовника у програмі відповідача. Згідно з цим договором вона перерахувала ТзОВ "Економ Комфорт" 6 930 гривень та мала через пять днів після їх сплати, як запевнила її представник товариства, отримати споживчий кредит в розмірі 70 000 гривень. Зазначає, що представник товариства ОСОБА_3 не в повній мірі надала їй інформацію по Договору щодо порядку його виконання, умов надання коштів, що свідчить про неналежне його виконання з боку відповідача, введення її в оману, оскільки ні через п'ять днів, ні пізніше вона не отримала кредитних коштів, чим порушено вимоги ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів". Двічі в письмовій формі зверталася до відповідача з вимогою визнати договір недійсним та повернути їй кошти. Просить визнати недійсним укладений договір, стягнути з відповідача сплачені нею кошти - 6930 гривень, моральну шкоду - 5000 гривень, неустойку за несвоєчасне повернення коштів споживчого кредиту понад установлений строк (сім днів) в розмірі 1 відсотка від суми належної до повернення , тобто 2 772 грн., понесені нею судові витрати.

Рішенням Березнівського районного суду від 23 квітня 2015 року вказаний позов задоволено частково. Договір про надання послуг № 03406 від 06.11.2014 року, укладений між ОСОБА_2 та ТзОВ "Економ Комфорт", визнано недійсним. Стягнуто з ТзОВ "Економ Комфорт" на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 6930 грн., 500 грн. моральної шкоди, а також судові витрати в розмі 243,60 грн. В задоволені позовних вимог про стягнення неустойки в сумі 2772 грн. відмовлено, рішення в цій частині не оскаржено.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 24 червня 2015 року, рішення Березнівського районного суду від 23 квітня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 24 червня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала заявлені вимоги з підстав наведених в заяві. Пояснила, що її ввели в оману при укладенні Договору, представник відповідача належним чином не роз'яснила умов отримання кредиту, правил участі її як учасника у програмі відповідача.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився- подав до суду заяву , в якій просить розглянути справу у його відсутність, відмовити в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він теж звертався до ТОВ " Економ Комфорт" з приводу отримання кредиту, йому пообіцяли, що він швидко отримає необхідні йому кошти , однак коштів він не отримав.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона звернулась до ТОВ " Економ Комфорт" для отримання кредиту. Їй повідомили, що вона зможе швидко отримати необхідні їй кошти. Однак через деякий час вона довідалась від ОСОБА_2 що їй кошти не видали, а тому вона відмовилась від оформлення кредитного договору в ТОВ " Економ Комфорт"

Вислухавши пояснення позивача, її представника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 6 листопада 2014 року через відділення Ощадбанку згідно квитанції № 158/К3 перерахувала відповідачу 6 930 гривень (а. с. 9), призначення платежу - оплата за надані послуги за договором № 03406.

У вищевказаному Договорі (п.1.1), підписаному позивачем та продавцем-консультантом ОСОБА_3 (а. с. 7), зазначено про досягнення сторонами згоди, що оплата наданих послуг, які полягають у забезпеченні дбайливого оформлення Договору про участь у програмі Замовника з дотриманням вимог чинного законодавства, наданні інформаційних, консультаційних, роз'яснювальних та довідкових послуг з питань участі її як Замовника у програмі відповідача, є договірною, виражається у процентному відношенні в розмірі 9.9 відстотка від вартості товару та/або цільової позики, на суму визначену у Додатку № 1 до Договору про участь у програмі і становить 6 930 гривень.

В Додатку № 1 до Договору в розділі "План розрахунків" сума по договору (вартість товару) становить 70 000 гривень, цільове призначеня коштів для відповідача зазначено - на ремонт квартири.

Таким чином, між сторонами фактично має місце угода про надання споживчого кредиту шляхом придбання товару (кредиту) в групі учасиків. Отже, заперечення відповідача про те, що при цьому він не надає фінансових послуг клієнту є необгрунтованим.

Пунктом п'ятим ч.1 ст.1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" передбачено, що фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Крім того , пунктом 11-1 ч.1 ст. 4 зазначеного Закону передбачено, що фінансовими вважаються такі послуги, зокрема, як адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. А статтею 11 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачені обов'язки кредитодавця перед укладенням договору про надання споживчого кредиту. Кредитодавець зобов'язаний, крім іншого, повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, в тому числі про форми його забезпечення, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

В судовому засіданні з пояснень позивача ОСОБА_2 відомо, що представник відповідача не роз'яснила їй детально умови придбання товарів в групах, повідомила що кошти в сумі 70 000 гривень вона отримає на протязі п'яти днів після проведення оплати договірної суми за надання консультаційних роз'яснень, а на її усні звернення телефоном запевняла, що кошти вона в будь-якому разі отримає.

Згідно з ч.1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Про наявність обману з боку відповідача свідчить і той факт, що його представник при укладленні договору приховала факт відсутності у товариства ліцензії на здійснення своєї діяльності, яку воно зобов'язано мати у відповідності з пунктом третім частини першої статті 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Тоді як ч.1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Вказана норма ЦК України, поряд з іншим, передбачає, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, наслідком чого для юридичної особи згідно зі ст. 92 ЦК України є наявність ліцензії на вчинення діяльності, яка такому ліцензуванню підлягає, а також волевиявлення учасника правочину має вбути вільним і відповідати його внутрішній волі.

При укладенні Договору № 03406 від 06 листопада 2014 року відповідачем цих умов дотримано не було, а тому позовна вимога про визнання укладеного договору недійсним підлягає задоволенню.

Визнання недійсним договору вчиненого під впливом обману має наслідком згідно з ч.2 ст. 230 ЦК України обов'язок особи, яка застосувала обман, відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зав'язку з вчиненням правочину.

В судовому засіданні доведено ту обставину, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору про надання послуг ОСОБА_2 спричинено моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях у зв'язку з неправомірними діями відповідача і яка згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України підлягає відшкодуванню на її користь.

Враховуючи встановлені обставини, глибину душевних страждань, яких зазнала позивач внаслідок неправомірних дій відповідача , суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути у відшкодування моральної шкоди 500 гривень.

Згідно квитанції № 15 від 15 грудня 2014 року позивачем ОСОБА_2 сплачено адвокату ОСОБА_1 350 гривень, а тому вказані кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Що стосується вимог позивача про стягнення неустойки в розмірі 2 772 гривні, то суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 6 статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору.

Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

В матеріалах справи наявна копія листа за підписом ОСОБА_2, датованого 28 листопада 2014 року, однак жодних підтверджень про надіслання чи вручення цього листа представнику відповідача позивачем до суду не надано, а тому вказана позовна вимога до задоволення не підлягає.

Сплачений позивачем згідно квитанції № К9/22 від 22 грудня 2014 року (а. с. 1) судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 4-14,209,212-215-218 ЦПК України, ст. ст. 23,92,203,215-216,230,624-625,1167 ЦК України, ст. ст. 4-5, 11, 21-22 Закону України "Про захист прав споживачів", суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір № 03406 від 06 листопада 2014 року про надання послуг, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю " Економ Комфорт" та ОСОБА_2 .

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю " Економ комфорт" /10002 м.Житомир м-н Путятинський,2 оф. 618/ на користь ОСОБА_2 / 34600 АДРЕСА_1/ грошові кошти в сумі 6930 / шість тисяч дев"ятсот тридцять/ гривень, 500 гривень моральної шкоди, 243 гривень 60 коп судових витрат та 350 гривень витрат на правову допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд.

Суддя: ОСОБА_6