ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3010/16-ц
Провадження № 2/210/1329/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"31" жовтня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Вікторович Н.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Ширинової К.С.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, -

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2016 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся представник позивача ОСОБА_2, - ОСОБА_3 (довіреність від 08 лютого 2016 року, термін дії, три роки (а.с.2) із вищевказаним позовом до територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказував на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді квартири АДРЕСА_1. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка є двоюрідною сестрою позивача ОСОБА_2, останньому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що нотаріусом Першої державної нотаріальної контори була винесена постанова від 09 жовтня 2015 року, відповідно до якої, позивачеві ОСОБА_2 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із тим, що відсутній факт родинних стосунків між ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 року та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Вказував на те, що мати позивача ОСОБА_2, - ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року, а її сестра, і тітка позивача, - ОСОБА_6 народилася, ІНФОРМАЦІЯ_7 року в с. Куланжіно, Меховського району Вітебської області, Білорусія. Мати позивача, - ОСОБА_6, 10 червня 1959 року уклала шлюб із батьком позивача, - ОСОБА_7, взявши прізвище чоловіка після укладення шлюбу. Позивач ОСОБА_2 народився 27 січня 1956 року, його батьками в свідоцтві про народження вказані, - ОСОБА_7 та ОСОБА_5. У Вітебській області Білорусії, в період з 1912 року по 1924 рік, рідна тітка позивача, ОСОБА_6, уклала шлюб зі громадянином ОСОБА_8, і у них в шлюбі народилася дочка, - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Документи про народження тітки позивача, ОСОБА_6, укладення шлюбу із громадянином ОСОБА_8, свідоцтво про народження дитини, - ОСОБА_9, не збереглися, а витребувати потрібні копії, а ні відновити вищенаведені документи не представляється можливим.

Зазначав, що ОСОБА_9, рідна племінниця матері позивача, в період з 1940 року по 1959 рік уклала та розірвала шлюб з громадянином ОСОБА_10, про що позивач дізнався з її трудової книжки. Про першого чоловіка його двоюрідної сестри позивач нічого не знає, оскільки народився пізніше, а його мати про нього нічого не розповідала, і він може лише припустити, що шлюб з першим чоловіком двоюрідна сестра укладала та розривала також у Вітебській області, Білорусії, оскільки документів не збереглося. 21 січня 1959 року ОСОБА_9 уклала шлюб з громадянином ОСОБА_11, який був розірваний в період з 1960 року по 1970 рік. Другого чоловіка двоюрідної сестри позивач трохи знав, оскільки в період їх шлюбу позивачу було приблизно 10-14 років. Вони спілкувалися родинами, зустрічалися на різні свята та підтримували гарні стосунки.

Посилався на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року померла ОСОБА_12, мати ОСОБА_4 (народженої ОСОБА_12) та рідна тітка позивача, однак свідоцтво про смерть ОСОБА_12 теж втрачено. Батьки позивача, - ОСОБА_5 і ОСОБА_7, та сам позивач були присутні на похоронах, в той час його двоюрідна сестра, - ОСОБА_17 проживала одна. Батьки позивача до дня своєї смерті навідувалися до неї, позивач також провідував її, вони зустрічалися на родинних святах. Після смерті батьків, позивач продовжував доглядати за двоюрідною сестрою до дня її смерті, здійснив її поховання. Оскільки в позивача відсутні офіційні документи, які б підтверджували факт того, що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, дійсно є рідною племінницею його матері, - ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року, та його двоюрідною сестрою, останній позбавлений можливості оформити спадщину після смерті двоюрідної сестри, - ОСОБА_18

На підставі викладеного представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, та винести рішення, котрим встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, дійсно була рідною племінницею ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, та встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, дійсно була двоюрідною сестрою ОСОБА_2.

Присутні у судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3, кожен окремо надали пояснення по суті справи, підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача, - територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради, до зали суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмові пояснення, в котрих зазначив, що рішенням Криворізької міської ради від 31 березня 2016 року №381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів», районним у місті радам були делеговані повноваження щодо участі у судових засіданнях, в яких стороною по справі є Криворізька міська рада та її виконавчий комітет з питань, зокрема щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення. Таким чином, стороною по справі виступає Криворізька міська рада, але представництво інтересів Криворізької міської ради у справах даної категорії здійснюється представниками відповідних виконавчих комітетів районних у місті рад згідно вищезазначеного рішення. На підставі викладеного просив розглядати справу за участю представника виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, та без участі представника Криворізької міської ради (а.с.35-39).

Представник виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради до зали суду також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду також не надходило.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що позивач ОСОБА_2 є її дядьком, та двоюрідним братом її батька. Вказувала на те, що з позивачем вони спілкуються давно, з самого її дитинства, бачаться з ним на сімейних святах, він допомагав їй з похованням її батьків, провідував їх. Підтвердила той факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, дійсно була рідною племінницею матері позивача, - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, та двоюрідною сестрою позивача ОСОБА_2 Зазначала, що позивач ОСОБА_2 піклувався про ОСОБА_4 до дня її смерті. Посилалася на ті обставини, що мета звернення позивача ОСОБА_2 до суду їй відома. Претензій на квартиру померлої ОСОБА_4 вона не має.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що позивач ОСОБА_2 є її двоюрідним братом. Також підтвердила той факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, дійсно була рідною племінницею матері позивача, - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, та двоюрідною сестрою позивача ОСОБА_2 Зазначала, що померла ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_2 спілкувалися між собою до дня смерті останньої, допомагали одне одному, позивач піклувався про ОСОБА_4 Посилалася на ті обставини, що мета звернення позивача ОСОБА_2 до суду їй відома. Претензій на квартиру померлої ОСОБА_4 вона не має.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що померла ОСОБА_4 проживала в будинку, де знаходилася фірма в котрій він працював. Вказував на те, що остання підтоплювала їх фірму часто, з приводу чого вони і почали спілкуватися. Зазначав, що він знайомий з позивачем ОСОБА_2, спілкується з ним і по теперішній час. Посилався на ті обставини, що йому відомо про те, що позивач ОСОБА_2 піклувався про ОСОБА_4 по день її смерті.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, свідків, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно положень ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Захист цивільних прав, це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів (ст.57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України, обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вимог ст.ст.10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

З наявних письмових матеріалів справи, пояснень учасників процесу та свідків, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_4, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.12).

З наявної в матеріалах справи квитанції (а.с.6) вбачається, що похованням ОСОБА_4 займався позивач ОСОБА_2 (8, 9, 10).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 (а.с.4, 5), в котрій вона проживала та була зареєстрована по день смерті (а.с.3).

З наявної в матеріалах справи копії довідки КЖП №20 від 17 червня 2004 року, вбачається, що за вказаною вище адресою з 27 січня 1975 року по 15 липня 1986 року, був прописаний громадянин ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_2, котрий як встановлено із пояснень позивача, його представника та свідків, був колишнім чоловіком померлої ОСОБА_4 (а.с.7), та місце перебування якого нікому на теперішній час не відомо, з приводу чого позивач ОСОБА_2 звертався до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом про визнання ОСОБА_16 таким, що помер, однак дану справу було залишено без розгляду (а.с.10-11, 13-14).

Крім того, в матеріалах справи наявна копія заповіту ОСОБА_4 від 27 квітня 1993 року, відповідно до якого остання заповіла належну їй квартиру АДРЕСА_1, - ОСОБА_16 (а.с.6).

Судом також встановлено, що при зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка є двоюрідною сестрою позивача ОСОБА_2, та племінницею його матері, - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с.12, 13), що встановлено з пояснень допитаних вході судового розгляду свідків, останньому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що нотаріусом Першої державної нотаріальної контори була винесена постанова від 09 жовтня 2015 року, відповідно до якої, позивачеві ОСОБА_2 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із тим, що відсутній факт родинних стосунків між ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 року та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с.50).

Згідно ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, вислухавши пояснення позивача, його представника та свідків, вивчивши та дослідивши надані докази в сукупності та їх належна оцінка, приводять суд до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими, та можуть бути задоволені.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.3, 10, 60, 212, 214-215, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, дійсно була рідною племінницею ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Встановити факт того, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, дійсно була двоюрідною сестрою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду складено 04 листопада 2016 року.

Суддя: Н. Ю. Вікторович