Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/1914/15-ц Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія 41 Доповідач Галацевич О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Матюшенка І.В., Широкової Л.В.,

з участю секретаря судового засідання Мишаковської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання поширеної інформації недостовірною та зобов'язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2015 року, -

встановила:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 на зборах жителів смт. Городок Радомишльського району Житомирської області з кандидатами на посаду селищного голови повідомив присутнім інформацію про те, що «ОСОБА_1 разом з деякими депутатами селищної ради віддав гроші, належні громаді Городка, на антимайдан». Зазначену ОСОБА_2 інформацію просив визнати недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на повагу до його честі та недоторканість ділової репутації; зобов'язати відповідача спростувати цю інформацію протягом тижня з дня набрання законної сили рішенням суду, шляхом повідомлення на зборах жителів смт. Городок Радомишльського району Житомирської області спростування недостовірної інформації та вибачення.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2015 року позов задоволено. Визнано інформацію, що була поширена ІНФОРМАЦІЯ_1 року на зборах жителів смт. Городок Радомишльського району Житомирської області про те, що : «ОСОБА_1 разом з деякими депутатами селищної ради віддав гроші, належні громаді Городка, на антимайдан» - недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право ОСОБА_1 на повагу до його честі та недоторканість ділової репутації. Зобов'язано ОСОБА_2 спростувати протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили недостовірну інформацію про ОСОБА_1 аналогічним способом - шляхом повідомлення на зборах жителів смт. Городок Радомишльського району Житомирської області інформації наступного змісту : «Спростування. Шановні мешканці смт. Городок! Я, ОСОБА_2, спростовую недостовірну інформацію, поширену мною ІНФОРМАЦІЯ_1 року на зборах жителів смт. Городок Радомишльського району Житомирської області з кандидатами на посаду селищного голови про те, що ОСОБА_1 разом з деякими депутатами селищної ради віддав гроші, належні громаді Городка, на антимайдан. У зв'язку з чим приношу йому свої вибачення.» Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Зазначив, що його представник в судовому засіданні стверджував лише про ймовірний вислів щодо перерахунку коштів громади позивачем на антимайдан, тобто про припущення виділення таких коштів. Проте, судом не правильно зазначено про визнання цього факту в судовому засіданні його представником. Також, на його думку, є недостатнім доказом по справі непослідовні показання одного свідка, який є заінтересованою особою на стороні позивача. Вважає позивача публічною особою, яка могла піддаватися критиці під час виборів 2015 року, а інформація, яку суд першої інстанції визнав недостовірною та зобов'язав спростувати, на його думку, не носить фактичного характеру, а є оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню.

Заслухавши доводи осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Разом із тим, за змістом зазначених норм законодавства, кожному гарантується право на свободу висловлення поглядів, у тому числі, право поширювати інформацію без втручання органів державної влади, за умови, що вони діють добросовісно і надають правильну і достовірну інформацію, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі Постанова), недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Оціночними судженнями, з огляду на приписи ч. ч. 1, 2 статті 30 Закону України від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII «Про інформацію» за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із доведеності позивачем того факту, що поширену відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 року під час виступу на зборах громадян смт. Городок інформацію не можна розцінювати як оціночні судження, оскільки вона носить стверджувальний характер та є такою, що підлягає перевірці на предмет її достовірності. Суд вважав доведеним той факт, що така інформація не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, а тому його порушені права підлягають захисту в обраний ним спосіб.

Такі висновки суду ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах та сукупності встановлених судом обставин, зокрема поширення ОСОБА_2 зазначеної у позові інформації на зборах жителів смт. Городок шляхом виступу перед ними ІНФОРМАЦІЯ_1 року, поширена інформація стосується особи ОСОБА_1, не відповідає дійсності та порушує особисті немайнові права позивача, тобто завдає шкоди його відповідним особистим немайновим благам.

Доводи апелянта про те, що рішення суду щодо поширення ним недостовірної інформації ґрунтується на непослідовних показаннях одного свідка, який є підпорядкованою позивачу особою не знайшли свого підтвердження. Згідно звукозапису та журналу судового засідання (а.с. 37-39) свідок ОСОБА_3, яка була попереджена судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, повідомила, що ОСОБА_2 на зборах жителів смт. Городок ІНФОРМАЦІЯ_1 року стверджував про те, що ОСОБА_1 та інші депутати відправили гроші громади на антимайдан. Зазначеним показанням суд першої інстанції дав належну оцінку. Такі показання не спростовані відповідачем та його представником ні в суді першої, ні апеляційної інстанцій.

В умовах революції Гідності та реаліях сьогодення вислів «антимайдан» пов'язується з підтримкою діяльності корупційної влади, а тому така інформація по своїй суті є негативною.

Факт нецільового використання коштів громади смт. Городок, в тому числі на антимайдан, спростовані позивачем (інформація управлінням фінансів Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області щодо використання коштів бюджету Городоцької селищної ради (а.с. 15).

Таким чином, ОСОБА_1 доведений факт поширення недостовірної інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Посилання відповідача на те, що його вислови є оціночними судженнями є безпідставними, оскільки поширена ним інформація містить фактичні дані щодо певної особи та обставин, звинувачує позивача у вчиненні ним протиправних діянь та виходить за межі допустимої критики останнього, як публічної особи, який у період з листопада 2012 року по листопад 2015 року був депутатом Городоцької селищної ради Радомищльського району Житомирської області по виборчому округу № 14 (а.с. 14).

Разом з тим, у відповідності до абз. 2 п. 26 вищевказаної Постанови суд першої інстанції не вправі був зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації фізичної за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК України.

Ухвалюючи рішення в цій частині, суд першої інстанції на зазначені положення чинного законодавства та судової практики уваги не звернув, а тому оскаржуване рішення підлягає зміні шляхом виключення з абзацу третього його резолютивної частини речення «У зв'язку з чим приношу йому свої вибачення».

За змістом п. 24 Постанови суд повинен у резолютивній частині зазначити, чи було порушене особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права.

Зазначаючи недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право ОСОБА_1 на повагу до його честі, суд помилково зазначив слово «недоторканість» ділової репутації, яке слід виключити з резолютивної частини рішення, оскільки право на недоторканість ділової репутації є способом захисту (п. 3 Постанови), а не вказівкою суду, що певна інформація порочить ділову репутацію позивача.

Крім того, зобов'язання судом ОСОБА_2 спростувати протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили недостовірну інформацію шляхом повідомлення на зборах жителів смт. Городок відповідного тексту спростування неможливо виконати відповідачем, який не наділений правом скликання загальних зборів громадян вищевказаного населеного пункту. Порядок проведення загальних зборів громадян регламентується ст. 8 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Положенням про загальні збори громадян за місцем проживання в Україні, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 17 грудня 1993 року №3748-ХІІ, згідно якого збори скликаються головою Ради або її виконавчим органом, громадськими комітетами і радами самоврядування. Тому, доцільно зобов'язати відповідача повідомити текст спростування на найближчих після набрання законної сили цим рішенням зборах жителів смт. Городок Радомишльського району Житомирської області. У зв'язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне у абзаці третьому резолютивної частини рішення слова «протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили» виключити, доповнивши цей абзац після слів «шляхом повідомлення на» словами «найближчих після набрання законної сили цим рішенням».

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2015 року змінити.

Виключити з абзацу другого резолютивної частини рішення слово «недоторканість».

У абзаці третьому резолютивної частини рішення слова «протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили» виключити, доповнивши цей абзац після слів «шляхом повідомлення на» словами «найближчих після набрання законної сили цим рішенням».

Виключити з абзацу третього резолютивної частини рішення речення «У зв'язку з чим приношу йому свої вибачення».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: