Справа № 135/41/16-ц
Провадження у справі № 2-о/135/2/16
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

13.01.2016 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., розглянувши в м. Ладжині Вінницької області заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності її чоловіку ОСОБА_2, який помер 22 червня 2015 року правовстановлюючого документу на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: свідоцтва про право власності на житло №930, видане 28 вересня 1993 року виконавчим комітетом Ладижинської міської ради народних депутатів Вінницької області на ім'я ОСОБА_3.

Перевіривши відповідність заяви вимогам, викладеним в статті 234, 235, 258 Цивільного процесуального кодексу України, вважаю, що заяву слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам даних статей.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Натомість, в порушення вказаної норми закону ОСОБА_1 у заяві свій процесуальний статус вказала "позивач", замість "заявник". Також не вказала у заяві заінтересованих осіб.

Крім того, згідно зі ст. 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що підтверджують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно зі ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Крім того, у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до листа Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 1 січня 2012 року для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них.

Як вбачається із змісту заяви ОСОБА_1, посилаючись на ті обставини, що при виготовленні свідоцтва про право власності на квартиру на ім'я її чоловіка було зроблено технічну помилку у даному правовстановлюючому документів та неправильно написано його прізвище, а саме: "Чиндов" замість "Чіндов", проте у заяві про встановлення факту належності правовстановлюючого документу позивачем не зазначено та не додано доказів про те, що організація, яка видала документ, не має можливості внести до свідоцтва відповідні виправлення.

За таких обставин, заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправлення недоліків заяви протягом трьох днів з дня отримання ним даної ухвали, і роз'яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя