У х в а л а

іменем україни

21 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів: Гвоздика П.О., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до первинної профспілкової організації державного комунального підприємства «Луцьктепло» про визнання звітно-виборної конференції первинної профспілкової організації державного комунального підприємства «Луцьктепло» від 22 січня 2015 року такою, що не відбулась, та визнання нечинним рішення профспілкової конференції, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Волинської області від 28 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 31 грудня 2013 року його було обрано головою первинної профспілкової організації державного комунального підприємства «Луцьктепло» (далі - ППО ДКП «Луцьктепло»), яка належить до Всеукраїнської профспілки працівників ЖКГ, місцевої промисловості та побутового обслуговування населення, яка зареєстрована Міністерством юстиції України

28 січня 2000 року. 22 січня 2015 року окремими членами профспілкового комітету ППО ДКП «Луцьктепло» було проведено звітно-виборну профспілкову конференцію первинної профспілкової організації ДКП «Луцьктепло», на якій прийнято рішення про анулювання та скасування рішення попередньої профспілкової конференції ППО ДКП «Луцьктепло» від 31 грудня 2013 року, рішення про обрання головою первинної профспілкової організації ОСОБА_2; рішення про виключення ОСОБА_1 із членів ППО ДКП «Луцьктепло». Позивач вважає, що звітно-виборну конференцію 22 січня 2015 року було скликано та проведено з порушенням вимог чинного законодавства та Статуту профспілки, внаслідок чого прийняті на ній рішення вважає нечинними. Позивач просив визнати звітно-виборну конференцію первинної профспілкової організації ДКП «Луцьктепло» від 22 січня 2015 року такою, що не відбулася та визнати нечинними й скасувати рішення звітно-виборної конференції первинної профспілкової організації ДКП «Луцьктепло», які затверджені протоколом звітно-виборної конференції первинної профспілкової організації ДКП «Луцктепло» від 22 січня 2015 року.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано звітно-виборну конференцію первинної профспілкової організації ДКП «Луцьктепло» від 22 січня 2015 року такою, що не відбулася.

Визнано нечинними та скасовано рішення звітно-виборної конференції первинної профспілкової організації ДКП «Луцьктепло», які затверджені протоколом від 22 січня 2015 року.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 28 липня 2015 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2015 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду Волинської області від 28 липня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2015 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що звітно-виборна конференція проведена за відсутності кворуму, оскільки в структурних підрозділах профспілки було обрано лише 63 делегати, що підтверджується протоколами (а.с. 94-102), а відповідно до вимог ч. 4 ст. 24 Статуту професійної спілки працівників житлово-комунального господарства місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України повинно було бути обрано не менше 73 делегатів для правомочності конференції первинної профспілкової організації ДКП «Луцьктепло» від 22 січня 2015 року, що складає дві третини від 116 делегатів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд, встановивши, що відповідно до протоколу № 2 звітно-виборної конференції первинної профспілкової організації ДКП «Луцьктепло» від 22 січня 2015 року вбачається, що на підприємстві налічується 580 чоловік - членів ППО, 101 чоловік - вибрані делегати на конференцію, з яких прибуло 83 делегати (а.с. 62-64), дійшов висновку про наявність кворуму на конференції 22 січня

2015 року, що виключає можливість визнання її такою, що не відбулася.

Також апеляційний суд зазначав, що позивачем усупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України не доведено належними та допустимими доказами відсутність кворуму на конференції, тим більше, що конференцію 22 січня 2015 року відкривав саме позивач та не оголошував, що на конференції відсутня передбачена Статутом профспілки кількість делегатів.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 28 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк
П.О. Гвоздик
І.М. Завгородня