АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2016 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Невідомої Т.О., Семенюк Т.А.

при секретарі - Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сердолік» на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 червня 2016 р. у справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сердолік» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання машиномісця,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 р. ОСББ «Сердолік» звернулося до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання машиномісця.

Зазначало, що ОСОБА_1 є власником машиномісця НОМЕР_1 на нижньому рівні в будинку АДРЕСА_1.

ОСББ «Сердолік» розпочало обслуговувати паркінг з 01.07.2012 р.

У період з 01.07.2012 р. по 30.04.2015 р. ОСОБА_1 на утримання машиномісця в підземному паркінгу щомісячно виставлялися рахунки на оплату наданих послуг у розмірі по 160 грн., а з 01.02.2015 р. - 165 грн., проте відповідачка їх не сплачує, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 5 154,06 грн.

Позивач просив стягнути зазначену суму, а також три відсотки річних за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 438,02 грн.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.06.2016 р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСББ «Сердолік» просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неналежну оцінки зібраних у справі доказів та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неналежність та недопустимість як доказу довідки БТІ, та про відсутність доказів належності ОСОБА_1 на праві власності машиномісця НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1.

Справа №753/9609/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/10349/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Колесник О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
Вважав, що у разі відчуження ОСОБА_1 машиномісця, у Реєстрі речових прав на нерухоме майно містилася б інформація про його належність іншій особі, проте така інформація відсутня, що дає підстави зробити висновок про те, що відповідачка є власником машиномісця НОМЕР_1.

Вказував на те, що суд не урахував додане до матеріалів справи рішення суду апеляційної інстанції по аналогічній справі за позовом ОСББ «Сердолік», в якому було встановлено факти, що з урахуванням ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні представник ОСББ «Сердолік» просивзадовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

ОСОБА_1 в судове засідання не зЧявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належно за останньою відомою суду адресою її реєстрації.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСББ «Сердолік», суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів належності ОСОБА_1 на праві власності машиномісця НОМЕР_1 на нижньому рівні в будинку АДРЕСА_1, а також доказів наявності договірних відносин між сторонами, актів передачі та приймання споживачем послуг з утримання машиномісця, повідомлень ОСОБА_1 про існування заборгованості перед ОСББ «Сердолік».

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Судом встановлено, що 14.07.2009 р. Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією видано свідоцтво про реєстрацію юридичної особи серія А01 № 342930 ОСББ «Сердолік» за місцем знаходження: АДРЕСА_1.

Згідно авізо № 1 від 22.05.2012 р. КП «Житло-сервіс» передало на баланс ОСББ «Сердолік» житловий будинок АДРЕСА_1. Відповідно до акту приймання-передачі житлового комплексу з балансу КП «Житло-сервіс» на баланс ОСББ «Сердолік» до житлового комплексу входить підземний паркінг загальною площею 7 920,70 кв. м., який налічує 198 машиномісць.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості ОСОБА_1 за обслуговування машиномісця, представник ОСББ «Сердолік» надав незавірену ксерокопію довідки Київського міського БТІ від 22.02.2012 р., що надавалася на запит судді у іншій цивільній справі.

З зазначеної довідки убачається, що станом на 15.06.2009 р. згідно з даними Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності було зареєстровано квартири, і зокрема НОМЕР_1 за ОСОБА_1

ОСОБА_1О категорично заперечувала в суді першої інстанції належності їй на праві власності машиномісця НОМЕР_1 в АДРЕСА_1, і просила відмовити в задоволенні позову за відсутності доказів належності їй на праві власності цього нерухомого майна.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували право власності ОСОБА_1 на машиномісце НОМЕР_1 в АДРЕСА_1, зокрема наявності між сторонами відповідного договору на обслуговування цього машиномісця, чи відмову ОСОБА_1 від укладення такого договору; підтвердження направлення відповідачці повідомлень про оплату наданих послуг з обслуговування машиномісця та повідомлень про наявність заборгованості з оплати за надані послуги представник ОСББ «Сердолік» не надав, і не звертався до суду з клопотанням про наявність у нього труднощів в отриманні доказів на підтвердження наявності на праві власності ОСОБА_1 машиномісця НОМЕР_1 в АДРЕСА_1.

Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869, визначено розмір та порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Цим Порядком встановлено, що вартість інших послуг (утримання служб консьєржів, вбудованих паркінгів, установлення і утримання пристроїв замково-переговорного зв'язку тощо) сплачується понад розмір плати за послуги на підставі договорів, укладених між власниками житлових будинків (гуртожитків), власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку), власниками нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) та відповідними надавачами послуг.

Входячи з наведеного, правовідносини між власником машиномісця в паркінгу з приводу надання послуг на його утримання і обслуговування і особою, яка надає такі послуги, виникають на підставі укладеного між ними договору.

За відсутності договору зобов'язання власника щодо утримання спільного майна виникають на підставі положень ЦК України.

Проте позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження конкретних витрат, понесених позивачем для здійснення дій по утриманню паркінгу, наведені в розрахунку заборгованості суми щомісячних платежів не співпадають з затвердженим рішенням загальних зборів членів ОСББ «Сердолік» від 06.07.2012 р. сумам витрат на утримання одного машиномісця.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем було надано договори на підтвердження надання послуг щодо утримання машиномісця є безпідставними, оскільки сам факт укладення позивачем господарських договорів з організаціями, які надають послуги, не може бути достатньою підставою для задоволення позову.

Твердження про те, що суд першої інстанції не звернув увагу на надане представником позивача рішенням Апеляційного суду м. Києва від 24.03.2016 р., яким на його думку встановлено деякі факти, що мають відношення для розгляду зазначеної справи є непереконливим, оскільки представник ОСББ «Сердолік» не навів, які конкретно факти мають преюдиційне значення для вирішення зазначеної справи. Крім того у справі яка розглядалася Апеляційним судом 24.04.2016 р. з участю іншого відповідача, встановлені інші обставини та підстави для задоволення позову ОСББ «Сердолік».

Ураховуючи, що ОСББ «Сердолік» не надало належних та допустимих доказів на підтвердження належності на праві власності ОСОБА_1 машиномісця НОМЕР_1 в АДРЕСА_1, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні його позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення не убачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сердолік» відхилити, а заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 червня 2016 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: