Справа № 2-3100/04 Провадження №22-ц/773/358/16 Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С.С.
Категорія:55 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

03 лютого 2016 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області Здрилюк О.І., вивчивши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на ухвалу судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 травня 2003 року та рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 серпня 2004 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці про стягнення заробітної плати,

В С Т А Н О В И В :

12 травня 2003 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що в системі митної служби він працював з 01.12.1993 року, а з 01.07.1999 року - на посаді інспектора вантажного відділу митного поста «Луцьк» Волинської митниці. 07.10.2002 року його було незаконно звільнено з роботи. При розрахунку йому не була виплачена заробітна плата за надурочні роботи у 2000-2001 роках, яку просив стягнути з відповідача.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду від 19 травня 2003 року позовна заява прийнята до провадження.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 30 серпня 2004 року в позові відмовлено за безпідставністю.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 09 грудня 2004 року рішення Луцького міськрайонного суду від 30 серпня 2004 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким в позові відмовлено у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу судді Луцького міськрайонного суду від 19 травня 2003 року, але не з підстав недотримання правил підсудності, а рішення Луцького міськрайонного суду від 30 серпня 2004 року просить скасувати без зазначення, у чому полягає його незаконність і (або) необґрунтованість.

Апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржене ОСОБА_2 рішення Луцького міськрайонного суду від 30 серпня 2004 року (а.с.131-132) уже скасоване рішенням Апеляційного суду Волинської області від 09 грудня 2004 року з ухваленням нового рішення (а.с.341-346). У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на вказані судові рішення відмовлено ухвалою судді Апеляційного суду Закарпатської області від 20 червня 2007 року (а.с.361-362).

Таким чином, відсутній такий предмет оскарження, як рішення місцевого суду від 30.08.2004 року, оскільки воно скасоване, а тому апеляційна скарга на це рішення не підлягає розгляду.

Що стосується оскарженої апелянтом ухвали судді Луцького міськрайонного суду від 19 травня 2003 року, то відповідно до ч.2 ст.292 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 293 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч.1 ст.293 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

ОСОБА_2 оскаржив ухвалу судді від 19 травня 2003 року не у зв'язку з недотриманням правил підсудності, а з інших мотивів. Тому і в цій частині апеляційна скарга не може бути розглянута по суті в апеляційному порядку.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 16.11.2015 року уже подавав на зазначені вище судові рішення апеляційну скаргу (а.с.419-420), яку ухвалою судді Апеляційного суду Волинської області від 23.11.2015 року постановлено йому повернути (а.с.421-422).

Ухвала Апеляційного суду Волинської області від 23.11.2015 року набрала законної сили.

Відповідно до вимог ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Апелянт зазначеної вимоги закону не дотримується.

Статтею 292 ЦПК України передбачене право на апеляційне оскарження рішень та ухвал суду першої інстанції, однак не передбачено права на повторне оскарження однією і тією ж особою, з одних і тих же підстав, одного і того ж судового рішення.

Згідно з ч.5 ст.297 ЦПК України про відкриття або відмову у відкритті апеляційного провадження у справі, залишення апеляційної скарги без руху або повернення скарги суддя-доповідач постановляє ухвалу. Копія ухвали про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті апеляційного провадження разом із доданими до скарги матеріалами надсилається особі, яка подавала апеляційну скаргу, а апеляційна скарга залишається у справі. Іншим особам, які беруть участь у справі, надсилається копія відповідної ухвали.

Враховуючи зазначені обставини, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Луцького міськрайонного суду від 19 травня 2003 року та рішення Луцького міськрайонного суду від 30 серпня 2004 року в даній справі слід йому повернути.

Керуючись ст.ст.292, 293, 297 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на ухвалу судді Луцького міськрайонного суду від 19 травня 2003 року та рішення Луцького міськрайонного суду від 30 серпня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці про стягнення заробітної плати повернути особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Суддя апеляційного суду Здрилюк О.І.