Справа №557/1075/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Пацка Д.В.

при секретарі Довгалець Н.М.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором в сумі 2 010 321, 37 грн. Позивач посилається на те, що 13 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0.

Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-УІ від 17.09.2008 були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк».

20 квітня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу №17, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 11.07.2008 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»свої зобовязання за договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі 39 413,00 доларів США. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. Станом на дату укладення договору факторингу №17 від 20.04.2015 року сума заборгованості ОСОБА_1 перед новим кредитором - ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» за кредитним договором № 0 від 11.07.2008 року становить 2 010 321,37 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача - ОСОБА_1на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»заборгованість у розмірі 2 010 321, 37 грн. та судовий збір.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, просив їх задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав повністю, заперечував щодо його задоволення, вказав, що він фактично є потерпілим від шахраїв-аферистів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яких вироком Хмельницького міськрайонного суду від 19 грудня 2013 року визнано винними у скоєні злочинів за ст. 190 КК України та іншими статтями КК України та стягнуто солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь АКІБ «Укрсиббанк» 717190 грн. заподіяної матеріальної шкоди, в тому числі і за оформлення даного кредитного договору. Суду показав, що він не мав наміру укладати кредитний договір та автомобіль йому не передавали, він його не купував. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом обману отримали його документи та сказали, що оформлять договір кредиту на автомобіль, який вони і будуть сплачувати, він документи не підписував, договір фактично не оформляв та автомобіль не отримував. Просить в задоволенні позову відмовити у повному обємі.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором в сумі 2010321,37 грн. Позивач посилається на те, що 13 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0.

20 квітня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу №17, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 11.07.2008 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Представник позивача - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»вважає, що всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання, і станом на дату укладення договору факторингу №17 від 20.04.2015 року сума заборгованості ОСОБА_1 перед новим кредитором - ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» за кредитним договором № 0 від 11.07.2008 року становить 2 010 321,37 грн. та складається з: суми основного боргу за кредитом - 29 644,97 грн.; суми простроченого основного боргу за кредитом - 800 300,35 грн.; суми нарахованих процентів - 12 007,28 грн.; суми прострочених процентів - 1 168 368,77 грн., дану суму представник позивача просить стягнути з відповідача.

За клопотанням відповідача судом було направлено запит до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області щодо направлення копії вироку суду по факту шахрайства при укладенні кредитних договорів, в тому числі за участю відповідача.

Судом встановлено, що 19 грудня 2013 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, визнано винними у скоєні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190 КК України, ч.2 ст. 364, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364 КК України (в редакції Закону від 7.05.2008 року), ч. 1 ст. 358, ч.2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції Закону від 5.04.2001 року), ч.3 ст.27, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 358 КК України (в редакції Закону від 5.04.2001 року), ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 358 КК України (в редакції Закону від 5.04.2001 року). Як вбачається з мотивувальної частини вироку суду, - з метою заволодіння коштами АКІБ «Укрсиббанк» службові особи ТзОВ «Автоцентр Юг», а саме засновник і директор ТзОВ «Автоцентр Юг» та засновник і виконавчий директор ТзОВ «Автоцентр ЮГ», зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою між собою в період з лютого по серпень 2008 року підшукали осіб, які не будучи обізнаними про їх злочинні наміри, погодились отримати у вказаному банку кредити на придбання автомобілів; зловживаючи своїм службовим становищем подали підроблені документи у 264 відділення АКІБ «Укрсиббанк» та при службовій недбалості фінансового консультанта індивідуального бізнесу, старшого фінансового консультанта середнього та малого бізнесу, начальника 264 відділення АКІБ «Укрсиббанк», шляхом обману заволоділи коштами АКІБ «Укрсиббанк» в особливо великих розмірах, які в якості кредитів буди видані особам, - в тому числі ОСОБА_1

В мотивувальній частині вироку суду (арк. 4-5) описано предявлене особам обвинувачення по скоєнні злочинів з використанням документів ОСОБА_1 : 2. На початку липня 2008 підшукали приватного підприємця жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 А.С., не повідомляючи якому своїх дійсних намірів, вмовили його за винагороду в сумі 5000 грн. отримати для них кредит в банку, запевнивши при цьому його про своєчасність сплати ними платежів згідно кредитного договору. Отримавши від ОСОБА_1 копію паспорта, копію довідки про ідентифікаційний код, копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, копію довідки про взяття на облік платника податків, копію свідоцтва про сплату єдиного податку серія, а також від невстановлених осіб - копію звіту суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку ОСОБА_1, згідно якого він за другий квартал 2008 року мав виручку 105 000 грн., копію свідоцтва про реєстрацію автомобіля Тоуоtа Самrу 3,5, з вигаданими даними, а також підроблені невстановленими особами в невстановлений час та місці завідомо неправдиві (фіктивні): рахунок - фактуру № 147 від 10.07.2008 року на оплату ОСОБА_1 поставленого ТОВ «Автоцентр Юг» не існуючого автомобіля «Тоуоtа Саmrу 3,5» вартістю 189166,67 грн., договір купівлі - продажу від 12.07.2008 року та акт прийому - передачі цього автомобіля від 12.07.2008 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 63 про внесення ОСОБА_1 11.07.2008 року в касу товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр Юг» 47670 грн., як передоплату за автомобіль, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зловживаючи своїм службовим становищем, усі ці документи подали в 264 відділення АКІБ «УкрСиббанк». Старший фінансовий консультант середнього та малого бізнесу 264 відділення АКІБ «Укрсиббанк», в порушення вимог посадової інструкції фінансового консультанта середнього та малого бізнесу 264 відділення АКІБ «Укрсиббанк» №7302 М-2441.2-8, а начальник 264 відділення АКІБ «УкрСиббанк», в порушення вимог посадової інструкції начальника 264 відділення АКІБ «Укрсиббанк» №7302 IМ-1222.2-7, не дотримавшись вимог п.п. п.п. 1, 2, 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 15, передбачених «Картою продаж по автокредитуванню клієнтів СМБ для придбання транспортних засобів (із застосуванням скорінгових процедур оцінки кредитоспроможності позичальника)» : не відібравши власноручно написану заяву у ОСОБА_1 про надання йому кредиту, не роз'яснивши йому умови надання кредиту, порядок його погашення, не перевіривши достовірність наданих копій звітів суб'єкта малого підприємництва - фізичної - особи платника єдиного податку ОСОБА_1, та відповідність вартості автомобіля ринковим цінам, не провівши огляд автомобіля, - внесли кредитну заявку ОСОБА_1 на розгляд кредитного комітету; будучи членами кредитного комітету ТТ №264 АКІБ «Укрсиббанк» 11.07.2008 року прийняли одноголосне рішення про надання ОСОБА_1 кредиту в доларах США в сумі еквівалентній 179300 грн.; цього ж дня начальник відділення, діючи на підставі довіреності від 15.05.2008 року від імені АКІБ «Укрсоцбанк», не отримавши свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, уклала з ОСОБА_1 договір №0 про надання споживчого кредиту в сумі 39413 дол. США на придбання автомобіля «Toyota Camry», 2008 року випуску, та заставу цього транспортного засобу, не перевіривши при цьому його наявність, і цього ж дня старший фінансовий консультант підготувала, а начальник відділення видала розпорядження на видачу ОСОБА_1 кредиту в сумі 39413 дол. США шляхом зарахування коштів на рахунок клієнта.

Отримавши 11.07.2008 року в касі 264 відділення АКІБ «Укрсиббанк» в якості кредиту готівкою грошові кошти в сумі 39413 дол. США, ОСОБА_1 цього ж дня в салоні невстановленого автомобіля передав їх обвинуваченим, отримавши від останніх винагороду в сумі 5000 грн. Таким чином обвинувачені шляхом обману при службовій недбалості працівників банку заволоділи коштами АКІБ «УкрСиббанк» в сумі 39413 долара США, що згідно курсу банку становить 190825 грн. 92 коп.

В мотивувальній частині вироку суду при вирішенні цивільних позовів зазначено (арк.. 46) : таким чином на користь АКІБ «Укрсиббанк» підлягає стягненню в солідарному порядку : - з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 508 761 грн. 42 коп. матеріальної шкоди, заподіяної їх спільними діями (по епізодах з залученням позичальників, в тому числі ОСОБА_1 Згідно резолютивної частини вироку суду стягнуто на користь АКІБ «УкрСиббанк» в солідарному порядку : з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 508 761 грн. 42 коп. заподіяної матеріальної шкоди.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду від 19 грудня 2013 року, який набрав законної сили 02.06.2014 року, стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АКІБ «Укрсиббанк» 508 761, 42 грн. заподіяної матеріальної шкоди. Таким чином, вироком суду, що набрав законної сили, доведено обставину шахрайства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо неправомірного заволодіння коштами банку 39413 доларів США з використанням документів ОСОБА_1 при службовій недбалості працівників банку, шляхом укладання кредитного договору № 0 від 11.07.2008, - на купівлю неіснуючого автомобіля «Тоуоtа Саmrу 3,5» вартістю 189166,67 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стороною позивача суду не підтверджено факт того, що відповідач фактично укладав кредитний договір та реально отримав кредитні кошти від банку, оскільки вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області встановлено злочинні дії інших осіб, обставини шахрайства щодо неправомірного заволодіння коштами банку шляхом укладання кредитних договорів, в тому числі по укладеному кредитному договору з ОСОБА_1, який було укладено з порушенням вимог закону та посадових інструкцій працівників банку. Крім того, суд враховує той факт, що вироком суду заподіяна банку шкода, в тому числі і по укладанню кредитного договору з ОСОБА_1, стягнута на користь банку з винних осіб.

За таких обставин суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 10,11, 61, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні при його проголошенні, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В. Пацко

Повний текст рішення виготовлено 26.01.2016 року.