Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2050/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Поліщук В. В.
Доповідач Черненко В. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

02.11.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Черненко В.В.

суддів - Потапенка В.І., Чорнобривець О.С.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою Гайворонського районного центру зайнятості в Кіровоградській області на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 15.08.2016 року по цивільній справі за позовом Гайворонського районного центру зайнятості в Кіровоградській області до ОСОБА_2 про відшкодування незаконно отриманих коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Гайворонський районний центр зайнятості в Кіровоградській області звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування незаконно отриманих коштів.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_2 на підставі особистої заяви, з 28.10.2014 року перебувала на обліку в центрі зайнятості. 04.11.2014 року відповідач подала до Гайворонського РЦЗ заяву про надання статусу безробітного, в якій власноруч зазначила інформацію про те, що вона не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності.

Наказом Гайворонського РЦЗ від 03.11.2014 року № НТ 141103 на підставі Закону України «Про зайнятість населення» № 803-Х11 відповідачу був наданий статус безробітного з 28.10.2014 року, а також призначено допомогу по безробіттю з 04.11.2014 року.

Позивач зазначив, що при звірці бази даних безробітних громадян з Єдиним державним реєстратором юридичних осіб підприємців, який був оновлений в вересні 2015 року, позивачем було виявлено, що відповідач з

18.09.2003 року зареєстрована як фізична особа-підприємець.

На підставі розслідування було складено акт №30 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення та встановлено, що на момент реєстрації в центрі зайнятості відповідач була зайнятою особою і не мала права на отримання статусу безробітного та призначення йому допомоги по безробіттю.

Позивач зазначив, що відповідач зобов'язаний був повідомити про реєстрацію як фізичної особи-підприємця, а Гайворонський РЦЗ не повинен був надавати їй статусу безробітного та призначати виплату допомоги по безробіттю.

Відповідачу 03.03.2016 року направлено наказ та лист-повідомлення про необхідність відшкодування незаконно отриманих коштів, однак кошти в добровільному порядку не повернуто. Просив суд стягнути з ОСОБА_2 на їхню користь незаконно отримані кошти в розмірі 14952,93 грн.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 15.08.2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2, на підставі особистої заяви, з 28 жовтня 2014 року перебувала на обліку в центрі зайнятості. 04 листопада 2014 року відповідач подала до Гайворонського РЦЗ заяву про надання статусу безробітного, в якій власноруч зазначила інформацію про те, що вона не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності (а.с. 7-8).

Наказом Гайворонського РЦЗ від 03 листопада 2014 року №НТ 141103 на підставі Закону України "Про зайнятість населення" № 803-ХІІ відповідачу був наданий статус безробітного з 28 жовтня 2014 року (а.с. 9), а також, відповідно до ст.ст. 22, 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття " та п. 2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307, відповідачу було призначено допомогу по безробіттю з 04 листопада 2014 року.

При звірці бази даних безробітних громадян з Єдиним державним реєстратором юридичних та осіб підприємців, який був оновлений в вересні 2015 року, позивачем було виявлено, що відповідач з 18 вересня 2003 року зареєстрована як фізична особа - підприємець.

На підставі розслідування було складено акт № 30 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення та встановлено, що згідно ст. 1 Закону України " Про зайнятість населення " № 803-ХІІ, на момент реєстрації в центрі зайнятості відповідач була зайнятою особою і не мала права на отримання статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю.

17.09.2015 року державним реєстратором Гайворонської РДА до державного реєстру були внесені відомості про ОСОБА_2, як фізичну особу підприємця (номер запису 0003107) із зазначенням дати реєстрації 18.09.2003 року. 17.09.2015 року державним реєстратором до державного реєстру були внесені відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем (номер запису 2003107).

Таким чином, державна реєстрація фізичної особи підприємця та її припинення були здійснені в один і той же день, тобто 17.09.2015 року.

Суд першої інстанції зазначив, що в судовому засіданні встановлено, та не оспорюється державним реєстратором ОСОБА_3, який був допитаний як свідок, що відомості до державного реєстру про реєстрацію фізичної особи - підприємця були внесені державним реєстратором 17.09.2015 року.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з особи з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати її забезпечення та надання соціальних послуг.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що на момент звернення до центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітної та протягом часу одержання допомоги по безробіттю з 04.11.2014 року до 09.07.2015 року, вказані відомості ОСОБА_2 не були відомі, а тому вона не могла повідомити позивача про їх наявність. Викладене свідчить про відсутність умислу та зловживання обов'язком на неповідомлення позивача про реєстрацію її як фізичної особи підприємця, що виключає вину в порушенні зобов'язання щодо не повідомлення центру зайнятості про відомості, які впливають на умови виплати допомоги по безробіттю.

Проте погодитись з висновками суду першої інстанції в повному обсязі неможливо.

В апеляційній скарзі зазначається, що судом першої інстанції при винесені рішення були порушені норми матеріального та процесуального права. Зокрема, не встановив дійсні обставин по справі та не дав належної оцінки поясненням позивача в частині реєстрації та припинення діяльності відповідача як суб'єкта підприємницької діяльності станом на 2003 рік та в подальшому.

Колегія суддів перевірила зазначені доводи і дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, на підставі особистої заяви, з 28 жовтня 2014 року перебувала на обліку в центрі зайнятості.

В своїй заяві поданої до Гайворонського РЦЗ про надання статусу безробітного, відповідач власноруч зазначила інформацію про те, що вона не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності (а.с. 7-8).

Наказом Гайворонського РЦЗ від 03 листопада 2014 року №НТ 141103 на підставі Закону України "Про зайнятість населення" № 803-ХІІ відповідачу був наданий статус безробітного з 28 жовтня 2014 року (а.с. 9), а також, відповідно до ст.ст. 22, 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття " та п. 2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307, відповідачу було призначено допомогу по безробіттю з 04 листопада 2014 року.

Згідно акту № 30 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення вбачається, що згідно ст. 1 Закону України " Про зайнятість населення " № 803-ХІІ, на момент реєстрації в центрі зайнятості відповідач була зайнятою особою і не мала права на отримання статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю.

Відповідач по справі під час розгляду справи зазначила , що 28.10.2014 року вона звернулась до державного реєстратора за інформацією чи зареєстрована вона в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, як суб'єкт підприємницької діяльності . Отримавши довідку з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за № 058217 про відсутність щодо неї відомостей в реєстрі станом на 28.10.2014 року вона переконалась , що не є підприємцем, при цьому послалась на довідку з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців №19510127 від 28.10.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що 17.09.2015 року державним реєстратором Гайворонської РДА до державного реєстру були внесені відомості про ОСОБА_2, як фізичну особу підприємця (номер запису 0003107) із зазначенням дати реєстрації 18.09.2003 року. 17.09.2015 року державним реєстратором до державного реєстру були внесені відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем (номер запису 2003107).

Встановлені обставини свідчать , що ОСОБА_2, маючи статус фізичної особи - підприємця з 2003 року та подаючи заяву до Гайворонського РЦЗ про надання їй статусу безробітного в жовтні 2014 року не переконалась в тому , що її діяльність як фізичної особи - підприємця припинена і надала інформацію відносно її правового статусу, яка не відповідає дійсності тобто умисно не виконала свої обов'язки в частині надання достовірної інформації.

Посилання ОСОБА_2 на довідку з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за № 058217 про відсутність щодо неї відомостей в реєстрі станом на 28.10.2014 року як на належний доказ на підтвердження заперечень проти позову є необґрунтованим, так в зазначеній довідці зазначено , що єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців знаходиться у стані формування. У зв'язку з чим відомості станом на 28.10.2014 року про юридичних та фізичних осіб-підприємців є неповними. Інформація про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зареєстрованих до 01.07.2004 року та не включена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців отримується в органі виконавчої влади, в якому проводилась державна реєстрація.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не зверталась до органів виконавчої влади де проводилась її підприємницька діяльність за отриманням належної інформації про закриття її підприємницької діяльності.

Посилання ОСОБА_2, що фактично вона як підприємець внесена до Єдиного Державного реєстру 17.09.2015 року і в той же день внесені дані до реєстру про припинення підприємницької діяльності не відповідають дійсності.

З матеріалів справи вбачається , що в Єдиному Державному реєстрі зазначено, що ОСОБА_2 , мешкає АДРЕСА_1, вид діяльності код КВЕД49.31 пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення, дата державної реєстрації 18.09.2003 року, дата запису 17.09.2015 року. Реєстраційна справа знаходиться в Гайворонській районній державній адміністрації Кіровоградської області.

17.09.2015 р, було здійснено запис( номер запису 2003107) про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємцем.

З зазначено вбачається, що ОСОБА_2 не була внесена до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, оскільки державна реєстрація її як підприємця була здійснена до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців».

В подальшому, після звернення ОСОБА_2 17.09.2015 р. до державного реєстратора для проведення реєстраційної дії «Включення відомостей про фізичну особу-підприємця» відносно неї була проведена зазначена така дія , однак дата державної реєстрації як фізичної особи-підприємця зазначена - 18.09.2003 р, в той же день зроблено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємцем. Встановлене свідчить проте, що підприємницька діяльність на час звернення до Гайворонського районного центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного не була припинена, відповідно до діючого законодавства.

Суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені обставини і ухвалив рішення яке не ґрунтується на законі.

Відповідно до п. 4 ст. 309 ЦК України зазначені обставини є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з особи з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати її забезпечення та надання соціальних послуг.

Колегія суддів приймаючи до уваги встановлені обставини дійшла висновку що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

З ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по справі в розмірі 2893,80 грн.(дві тисячі вісімсот дев'яносто три грн.. 80 коп.).

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Гайворонського районного центру зайнятості в Кіровоградській області - задовольнити.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 15.08.2016 року - скасувати. Ухвалити нове рішення , яким позов Гайворонського районного центру зайнятості в Кіровоградській області до ОСОБА_2 про відшкодування незаконно отриманих коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь Гайворонського районного центру зайнятості ,

14952 грн.93 коп. (чотирнадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят дві гривні 93 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_1) на користь Гайворонського районного центру зайнятості

Понесені судові витрати по справі в розмірі 2893,80 грн.(дві тисячі вісімсот дев'яносто три грн.. 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: