РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №667/7317/15-ц

Пров. №2/766/1664/16

22 серпня 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області

у складі головуючого судді Ус О.В.,

секретар - Ханіков І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Комсомольського районного суду м. Херсона з позовом до відповідача, в якому просив в рахунок погашення заборгованості в сумі 129447,92 грн., з яких тіло кредиту - 126791,02 грн., відсотки 2656,90 грн., за кредитним договором №27/15/07-НВ від 24.12.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, площею 31,6 кв.м., яка на праві власності на підставі договору купівлі-продажу належить ОСОБА_1, реєстраційний номер предмету іпотеки 21323276; визнати за Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" право власності на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, площею 31,6 кв.м., яка на праві власності на підставі договору купівлі-продажу належить ОСОБА_1, реєстраційний номер предмету іпотеки 21323276, судові витрати покласти на відповідача.

Указом Президента України від 19 січня 2016 року № 15/2016 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів» ліквідовано Дніпровський районний суд міста Херсона, Комсомольський районний суд міста Херсона, Суворовський районний суд міста Херсона та утворено Херсонський міський суд Херсонської області, який розпочав роботу з 04 квітня 2016 року.

18 травня року відповідно до ст. 11-1 ЦПК України за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначена цивільна справа передана в провадження судді Ус О.В.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач повторно у судове засідання не з'явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі.

В звязку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення.

За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню за наступних підстав.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України).

Судом встановлено, що 24.12.2007 року між ПАТ "Кредитпромбанк" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №27/15/07-НВ, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 191900,00 грн. на строк з 24.12.2007 року по 23.12.2027 року. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кошти, в розмірі та строки ним передбачені.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України).

Ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовя'занні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

20 травня 2013 року між ПАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ПА "Кредитпромбанк" передає (відступає) ПАТ "Дельта Банк" право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ "Дельта Банк" набуло право вимоги за кредитним договором №27/15/07-НВ від 24.12.2007 року.

Згідно ст. 514 Цивільного кодексу Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_1 за договром іпотеки №27/15/П/07-НВ передав в іпотеку однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, площею 31,6 кв.м., яка на праві власності на підставі договору купівлі-продажу належить ОСОБА_1, реєстраційний номер предмету іпотеки 21323276.

Відповідачу 20.08.2015 року за №8503/15 направлено лист-вимогу, відповідно до якого банк повідомляв про наявну заборгованість, і вимагав сплатити прострочену заборгованість у тридцятиденний строк, у разі незадоволення листа - вимоги банк розпочне процедуру звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно (арк. справи 26).

Відповідач ОСОБА_1 належним чином умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 129447,92 грн., з яких: тіло кредиту - 126791,02 грн., відсотки 2656,90 грн.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, ОСОБА_1 на праві власності належить однокімнатна квартиау за адресою: АДРЕСА_1, площею 31,6 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2 за реєстровим №3080 (арк. справи 76-77).

З встановленої відповідно до довідки вих. №б/н від 31.07.2015 року суми заборгованості за кредитним договором № 27/15/07-НВ від 24.12.2007 р. суд вважає, що остання - 129447,92 грн. не співмірна вартості предмету іпотеки.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд приходить до висновку про недотримання позивачем процедури повідомлення іпотекодавця про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за іпотекодержателем права власності на іпотечне майно.

На момент подання позивачем позовної заяви до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки - 31.08.2015 року (дата на штемпелі відділення Укрпошта) та прийняття її до розгляду судом - 22.09.2015 року (арк. справи 2) не минув тридцятиденний термін для добровільного виконання відповідачами листа - вимоги банку.

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до п. 4.2 Договору іпотеки іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на майно у випадку порушення іпотекодавцем умов кредитного договору або цмов договору іпотеки.

У відповідності до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, яка діяла на час укладення Договору іпотеки) у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цьогоЗакону.

Викладеними положеннями договору іпотеки та Закону встановлюється обов'язок банку надати позичальнику можливість добровільно усунути порушення умов договору та тільки у разі невиконання вимоги банку останній набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки.

Позивачем не надано доказів того, що ним на адресу ОСОБА_1 направлялись обумовлені договором вимоги про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором та можливість звернення стягнення на предмет іпотеки у зазначений банком спосіб.

Суд не приймає до уваги долучений до матеріалів позову лист-вимогу банку від 20.08.2015 року, оскільки оостання не містять однозначних та достовірних відомостей про дійсне їх відправлення, а також отримання його адресатом, а також суд критично оцінює надану позивачем виписку по реєстру поштових відправлень банку, оскільки із даного реєстру, окрім іншого, неможливо встановити вміст відправлення.

Крім того, суд вбачає явне порушення банком прав іпотекодавця на добровільне погашення простроченої заборгованості за кредитними зобовязаннями, оскільки з огляду на твердження позивача про направлення вимог 20.08.2015 року, останній до спливу 30-денного строку визначеного договором та Законом вже 31.08.2015 року направив до суду позов про звернення стягнення на іпотечне майно.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, зокрема, іпотека.

Відповідно дост.4 Закону України «Про іпотеку»(в редакції, чинній на день укладання договору) обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно.

Разом із тим, належних та допустимих доказів того, що ПАТ «Дельта Банк» внесений до державних реєстрів іпотеки та заборони відчуження як іпотекодержатель нерухомого майна, належного ОСОБА_1, позивачем не надано.

Враховуючи викладене, суд підстав для задоволення позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить відповідачу на праві власності не вбачає, у звязку із чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Оскільки позовні вимоги про визнання права власності за ПАТ «Дельта Банк» на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, пов'язані з доводами позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить відповідачу, обставини чого не були доведені перед судом, то у їх задоволенні також слід відмовити.

За викладеного позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,60,88,212,215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4