Дата документу 03.11.2016
Справа № 501/191/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

при секретарі - Тимко М.Л.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 (третя особа ОСОБА_4) про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому, з урахуванням уточнень, просить в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_4 за Договором кредиту №2008/661/Ф03.14/133 від 03.10.2008 року, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на двохкімнатну квартиру, загальною площею 61,4 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності шляхом, реалізації предмету іпотеки з прилюдних торгів, ціну встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом в межах процедури виконавчого провадження. А також стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 3654,00 гривень (а.с.2-5, 55-59).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.10.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір кредиту, відповідно до умов якого, позивач надав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 65000,00 доларів США зі сплатою 15% річних за користування кредитними коштами та з кінцевим терміном повернення до 02.10.2023 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, 03.10.2008 року було укладено іпотечний договір, за умовами якого відповідач виступає майновим поручителем ОСОБА_4 та предметом застави виступає квартира АДРЕСА_1.

Оскільки в обумовлені строки позичальник ОСОБА_4 своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті відсотків не виконує, виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 58029,75 доларів США. По теперішній час відповідач свої зобов'язання не виконав, кредитну заборгованість не погасив, в зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та її представник позов не визнали, посилаючись на його недоведеність, надали письмові заперечення проти позову (а.с.45-46, 73-75).

Третя особа про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не сповістив.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Банком та ОСОБА_4 03.10.2008 року укладено Договір кредиту №2008/661/Ф03.14/133, відповідно до умов якого, позивач надав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 65000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 02.10.2023 року та сплатою 15% річних за користування кредитними коштами(а.с.6-18).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, 03.10.2008 року було укладено іпотечний договір, за умовами якого відповідач виступає майновим поручителем ОСОБА_4 та предметом застави виступає квартира АДРЕСА_1 (а.с.18-25).

Як вбачається зі свідоцтва про народження дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками дитини є відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.48).

У відповідності до рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 12.12.2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, а дитина проживає разом із матір'ю ОСОБА_2 (а.с.47)

Згідно ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За змістом ч.2,3 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2004 р (редакція на час виникнення правовідносин) діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Відповідно до ст.29 ЦК України місце проживання дитини визначається за місцем проживання батьків.

Положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не ставить місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації, а тому місцем проживання особи може бути будь-яке жиле приміщення, у якому особа проживає постійно або тимчасово, яке належить цій особі на праві власності або на праві користування, що визнається власником жилого приміщення.

Таким чином, місцем проживання неповнолітньої або малолітньої особи є фактичне місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона дійсно проживає.

Однак місце проживання дитини за фактичним місцем проживання батьків не вважається безумовним, якщо суд установить інше постійне місце проживання дитини.

Частиною першою статті 156 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР) передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналізуючи зазначені норми матеріального права та докази, які надані позивачем на підтвердження позовних вимог, суд вважає, що позивачем не доведено обставин того, що дитина має інше місце проживання, забезпечена житлом, а відтак суд приходить до висновку, що звернення стягнення шляхом реалізації предмету іпотеки з прилюдних торгів порушить права малолітньої дитини на проживання в спірному житлі.

Враховуючи, викладене суд приходить до висновку про неможливість задоволення позову з підстав його недоведеності.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 (третя особа ОСОБА_4) про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя