Справа № 145/1803/16-ц
У Х В А Л А

"08" листопада 2016 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі : головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Цюпій О.П.,

державного виконавця Порохні В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тиврів подання старшого державного виконавця Тиврівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон,

встановив:

На виконанні Тиврівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження №44290808 з виконання виконавчого листа №2-773, виданого Калинівським районним судом 03.09.2002 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки- Аліни, 22.06.1999р.н. в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Старший державний виконавець Тиврівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

На обґрунтування подання заявник посилається на те, що рішення боржником не виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено, тобто він ухиляється від виконання рішення суду.

Згідно відповідей на запит державного виконавця відділу держземагенства, інспекції сільського господарства у Вінницькій області, КП "ВООБТІ" майна у боржника, на яке можливе звернення стягнення, не виявлено.

Згідно відповіді Немирівського Центру ДАІ 0510 за боржником зареєстрований автомобіль ВАЗ 21013, днз АВ2655ВН, на який накладено арешт та оголошено розшук.

Згідно повідомлення ДПІ України від 29.06.2016р рахунків, відкритих у банківських установах, за боржником не виявлено, також не виявлено джерел доходів.

Згідно повідомлення ПФУ України боржник пенсію не отримує, інформація про осіб-боржників, які працюють за трудовими договорами та цивільно-правовими договорами, що стосується боржника, відсутня.

Виконавцем 26.11.2014р., 28.07.2016р. на адресу боржника надсилались виклики до державного виконавця, однак ОСОБА_2 на виклики не з"явився, про причини неявки не повідомив.

Станом на 01.11.2016р. заборгованість по аліментах становить 26647,44 грн.

06.09.2016р. до Тиврівського РВДВС надійшла заява стягувача ОСОБА_3 про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон, в якій вказала, що боржник систематично перетинає кордон.

В судовому засіданні державний виконавець Порохня В.В. подання підтримав, просить його задоволити з підстав, викладених у ньому.

Суд, вислухавши державного виконавця, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні подання слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до статті 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов'язань.

За правилами п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (набрав чинності 05.10.2016р.) виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Отже з аналізу зазначених норм вбачається, що підставою для обмеження боржника у виїзді за кордон є не саме по собі невиконання боржником зобов'язань, а факт ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Під ухиленням від сплати аліментів розуміються дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь дитини (дітей) визначеної суми аліментів. Вони можуть бути виражені як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов'язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає облікові при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Проте суду не надано жодного доказу для підтвердження того факту, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази вручення боржнику викликів, повідомлень чи попереджень, здійснених державним виконавцем, в межах даного виконавчого провадження.

Слід також зазначити, що доводи державного виконавця про те, що боржник не вчиняє будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду, ухиляється від його виконання, спростовуються наданим державним виконавцем розрахунком заборгованості від 04.11.2016р., згідно якого, за період серпень 2015р.-жовтень 2016р. боржником щомісячно сплачуються аліменти в розмірі: серпень 2015р.- 700грн., з вересня 2015р. по жовтень 2015р. по 694,51грн. щомісячно.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з положеннями ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших осіб і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

За таких обставин підстав для задоволення подання не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України", ст. 377-1 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Тиврівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4