Справа № 347/1890/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Бельмеги М.В.

секретаря Борисової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач, ОСОБА_1, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав повністю і просив розглядати справу за його відсутності.

Із позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 15 червня 1991 року. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3, 1994 року народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час є повнолітніми. Причиною розірвання шлюбу є те, між сторонами часто виникають сварки та різні непорозуміння. Просив розірвати шлюб.

Відповідач у справі, ОСОБА_2, у судове засідання не з'явився, подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Вказала, що на даний час вона змінила прізвище на «ОСОБА_2». Позовні вимоги визнала.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 15 червня 1991 року у виконкомі Яворівської сільської Ради народних депутатів про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 12. До шлюбу у відповідача було прізвище «ОСОБА_2» (а.с.3).

Причиною розпаду сім'ї стало те, що шлюб носить формальний характер.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 р., вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Крім того, відповідач у справі ОСОБА_2 надала суду копію свідоцтва про зміну імені НОМЕР_1 від 29 липня 2016 року з якого вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, 29 липня 2016 року змінила своє прізвище на «ОСОБА_2».

Тому у зв'язку із зміною відповідачем свого прізвища, у даній справі відповідачем слід вважати ОСОБА_2.

З урахуванням наведеного суд вважає, що сім'я ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розпалася, а тому їхній шлюб слід розірвати.

На підставі наведеного, ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 56, 104, 109-112 Сімейного Кодексу України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» та керуючись ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстровано 15 червня 1991 року у виконкомі Яворівської сільської Ради народних депутатів про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 12, розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду, може бути подано до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.В. Бельмега