Справа № 183/6235/15
Провадження № 2/183/328/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2016 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.

за участю секретаря Данильченко Т. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, треті особи: Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Орлівщинська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову, позивач посилається на те, що 14 вересня 2012 року помер її чоловік ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок № 100 на вул. Калініна в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області та на земельну частку (пай) розміром 5,08 умовних кадастрових гектарів, яка розміщена в межах ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом на території Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Спадкоємцями першої черги є доньки померлого: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які нотаріально відмовились від прийняття спадщини, та вона дружина спадкодавця. Позивач, для оформлення спадщини, звернулась до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 їй відмовлено в усній формі, оскільки нею не надано правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на вищезазначене нерухоме майно.

Крім того, позивачем виявлено помилку у договорі купівлі-продажу жилого будинку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Калініна, 94, від 23 квітня 1980 року, в якому в графі прізвище, ім'я, по батькові власника зазначено "Белоус Олександр Іванович", замість ОСОБА_2. В остаточній редакції позову, просила суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що в договорі купівлі продажу жилого будинку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Калініна, 94, від 23 квітня 1980 року, укладеного між (продавцем) ОСОБА_5 та (покупцем) ОСОБА_6, правильно вважати покупцем ОСОБА_2; визнати за нею право власності на житловий будинок № 100 з надвірними побудовами, що розташований на вул. Калініна в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, та в цілому складається з: житловий будинок А, ганок а, вбиральня Б, сарай В, сарай Г, колодязь К, огорожа № 1, ворота № 2, хвіртка № 3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 14 вересня 2012 року; визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 5,08 умовних кадастрових гектарів, яка розміщена в межах ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом на території Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 14 вересня 2012 року та право на отримати державний акт про право власності на цю земельну ділянку, частку (пай) розміром 5,08.

В судове засідання позивач не з'явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_7 міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи за його відсутності не клопотав, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

Від відповідача - Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника (а.с. 57).

Третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області просила розглядати справу за відсутності її представника (а.с. 33).

На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно договору купівлі-продажу від 23 квітня 1980 року, зареєстрованого в реєстрі за № 36, ОСОБА_6 купив у ОСОБА_8 жилий валькований будинок під шифером, житловою площею 42 м2, який розташований в с. Орлівщина на вул. Калініна, 94 (а.с. 16-17). У зв'язку з інвентаризацією та уточненням житлових будинків номер будинку "94" на вул. Каліліна в с. Орлівщина, змінено на номер "100" (а.с. 10).

З паспорта громадянина України, наданого суду в копії, серії АН № 938945, виданого 02 лютого 2011 року Новомосковським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, вбачається, що він виданий на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12).

Згідно довідки виконавчого комітету Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 05 грудня 2012 року № 2871 "гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно постійно мешкав і був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 по день його смерті 18 вересня 2012 року" (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КИ № 474032 від 18 вересня 2012 року, ОСОБА_2 помер 14 вересня 2012 року (а.с. 7).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що в договорі купівлі-продажу жилого будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Калініна, 94, укладеному 23 квітня 1980 року між ОСОБА_8 (продавець) та ОСОБА_6 (який виступав в якості покупця) правильно вважати покупцем ОСОБА_2.

Крім того, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а.с. 9).

14 вересня 2012 року ОСОБА_2 помер (а.с. 7). За життя ОСОБА_2 заповіт не склав.

20 жовтня 2015 року позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 44). Доньки померлого ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились від прийняття спадщини за законом після смерті їх батька та не заперечували проти видачі свідоцтва про право на спадщину на ім'я позивача ОСОБА_1 (а.с. 41 зворот, 42).

Згідно відповіді державного нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 20 жовтня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 94 на вул. Калініна в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, у звязку з відмінностями в прізвищі спадкодавця у свідоцтві про смерть та договорі купівлі продажу будинку, право власності за яким не зареєстроване в БТІ та на земельну частку (пай), оскільки не представлений правовстановлюючий документ на зазначене спадкове майно (а.с. 51, 56).

За договором купівлі-продажу від 23 квітня 1980 року, зареєстрованим в реєстрі за № 36, ОСОБА_2 купив у ОСОБА_8 жилий валькований будинок під шифером, житловою площею 42 м2, який розташований в с. Орлівщина на вул. Калініна, 94 (а.с. 16-17, 46-47).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 3016 від 27 грудня 2012 року, у зв'язку з інвентаризацією та уточненням житлових будинків номер будинку "94" на вул. Каліліна, змінено на номер "100" (а.с. 10).

Як вбачається з копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 100 на вул. Калініна в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року, останній складається з: житлового будинку А, ганку а, вбиральні Б, сараю В, сараю Г, колодязю К, огорожі № 1, воріт № 2, хвіртки № 3, 1946 1982 років побудови (а.с. 18-20).

Згідно довідки Виконкому Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 2871 від 05 грудня 2012 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 дійсно мешкав і був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6 по день його смерті 18 вересня 2012 року (а.с. 11).

Рішенням ХІІ сесії ХХІІІ скликання Орлівщинської сільської Ради народних депутатів Новомосковського району Дніпропетровської області від 16 березня 2000 року за № 76 колективному сільськогосподарському підприємству племконезаводу "Орлівщина" у с. Орлівщина Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області передано у колективну власність 4470,8 га землі згідно в межах з планом, для ведення сільськогосподарського виробництва.

31 березня 2000 року КСП "Орлівщина" одержало Державний акт на право колективної власності на землю серії ДП Нв 000035, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 35. До Державного акту доданий список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського кооперативу або товариства, в якому за № 226 зазначений ОСОБА_2 (а.с. 48-50).

Згідно повідомлення Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області № 99-28-99.5-117/15-15 від 24 листопада 2015 року за даними Книги реєстрації сертифікатів на земельний пай членів Племконезаводу "Орлівщина" Новомосковського району, ОСОБА_2 отримав сертифікат на земельну частку (пай) серії ДП № 296225, зареєстрованого за № 0225 від 03 квітня 2000 року (а.с. 60-62).

Крім того, ОСОБА_2, за життя, 10 квітня 2000 року уклав з сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Племінний завод" Нова Орлівщина" в особі заступника директора ОСОБА_9, договір оренди земельної частки (паю) розміром 5,08 умовних кадастрових гектарів, вартістю 18 736 грн., яка розміщена в межах ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом (а.с. 13-15).

Відповідно до роз'яснень п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства, тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Пунктом 2 вищезазначеного Указу встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Таким чином, факт належність ОСОБА_2 права на земельну частку (пай) знайшов своє підтвердження, оскільки за життя ним отриманий сертифікат на земельну частку (пай) серії ДП № 296225, який зареєстрований за № 0225 від 03 квітня 2000 року.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

З огляду на те, що спадкодавцю за життя належали право на земельну частку (пай) та житловий будинок, позивач є спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину, доньки спадкодавця відмовились від спадщини, матеріали спадкової справи доказів наявності інших спадкоємців за законом чи заповітом, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності спадкового майна після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і за позивачем належить визнати право власності на житловий будинок та право на земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2

В той же час, позовні вимоги в частині визнання за позивачем права отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, частку (пай) розміром 5,08 не підлягають задоволенню, оскільки з 01 січня 2013 року видача державних актів на право власності на землю чинним законодавством України не передбачена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215-218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що в договорі купівлі-продажу жилого будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Калініна, 94, укладеному 23 квітня 1980 року між ОСОБА_8 (продавець) та ОСОБА_6 (який виступав в якості покупця) правильно вважати покупцем ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 14 вересня 2012 року, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Калініна, 100, який в цілому складається з: житловий будинок А, ганок а, вбиральня Б, сарай В, сарай Г, колодязь К, огорожа № 1, ворота № 2, хвіртка № 3, 1946 1982 років побудови.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 14 вересня 2012 року, право на земельну частку (пай) розміром 5,08 умовних кадастрових гектарів, із земель колишнього племконезаводу "Орлівщина", розташованих на території Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а особами відсутніми в судовому засіданні - з наступного за днем вручення його копії.

Суддя Г.Є. Майна