Справа №461/6109/16-ц
Провадження №2/461/1794/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Кримське», ОСОБА_8 районної адміністрації ОСОБА_9 міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_9 міської ради, Комунальної установи «ОСОБА_9 міський центр приватизації державного житлового фонду», ОСОБА_9 обласного кооперативного міжгосподарського обєднання по агропромисловому будівництві «Львівоблагропромбуд» про визнання права користування житловим приміщенням та зобовязання до вчинення дій

в с т а н о в и в:

21.09.2016 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку (далі ОСББ) «Кримське», ОСОБА_8 районної адміністрації ОСОБА_9 міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_9 міської ради, Комунальної установи «ОСОБА_9 міський центр приватизації державного житлового фонду», ОСОБА_9 обласного кооперативного міжгосподарського обєднання по агропромисловому будівництві «Львівоблагропромбуд» про визнання права користування житловим приміщенням та зобовязання до вчинення дій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 1984 році позивач працювала бухгалтером-паспортистом у ОСОБА_9 комбінаті будівельних матеріалів та отримала кімнати 154, 155 та 156 в гуртожитку за адресою: м. Львів, вул. Кримська, 26-А. Відповідно до протоколу загальних зборів засновників ТзОВ «Жек-Агро» та обєднання «Львівагропромбуд» за ОСОБА_7 закріплені кімнати №№ 154-156. Ухвалою ОСОБА_9 міської ради (далі ЛМР) від 07.02.2013 року № 2082 затверджено програму передачі гуртожитків у власність територіальної громади м. Львова на 2012-2015 рр. В подальшому, виконавчим комітетом ЛМР 31.05.2013 року було прийнято рішення № 443 «Про реєстрацію права комунальної власності на праве крило гуртожитку на вул. Кримській, 26-А» з переданням гуртожитку на баланс ОСОБА_9 комунального підприємства (далі ЛКП) «Снопківське». 15.05.2014 року ЛМР прийнято ухвалу № 3313 «Про залишення цілісного майнового комплексу на вул. Кримській, 26-А у статусі «гуртожиток» та надання дозволу на приватизацію його житлових і нежитлових (допоміжних) приміщень». Однак, після створення ОСББ «Кримське», 26.06.2016 року департаментом житлового господарства та інфраструктури ЛМР було видано наказ № 378, яким затверджений акт приймання-передачі гуртожитку з балансу ЛКП «Снопківське» на баланс ОСББ «Кримське».

ОСОБА_7 вважає, що відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» вона має право на приватизацію кімнат. Однак, ОСОБА_8 районна адміністрація ЛМР в укладанні з нею договору найму житла відмовляє з причин відсутності підписаного балансоутримувачем інвентаризаційного акту. ОСББ «Кримське» вказаного акту не надає, пояснюючи це тим, що попередній балансоутримувач ТзОВ «Жек-Агро», керівником якого була позивач, має заборгованість перед постачальниками житлово-комунальних послуг. Позивач, зазначає, що вказана бездіяльність відповідачів порушує її право на приватизацію житлової площі та просить суд визнати за нею право на користування житловим приміщенням, а саме кімнатами №№ 154, 155, 156 житловою площею 31,8 кв.м. у гуртожитку за адресою: м. Львів, вул. Кримська, 26-А; зобовязати ОСОБА_8 районну адміністрацію ЛМР та ОСББ «Кримське» виготовити інвентаризаційний акт та поточну документацію, необхідну для укладення з позивачем договору житлового найму кімнат №№ 154, 155, 156 житловою площею 31,8 кв.м. у гуртожитку за адресою: м. Львів, вул. Кримська, 26-А; зобовязати ОСОБА_8 районну адміністрацію ЛМР укласти з нею договір житлового найму щодо кімнат №№ 154, 155, 156 житловою площею 31,8 кв.м. у гуртожитку за адресою: м. Львів, вул. Кримська, 26-А.

Представник позивача ОСОБА_7 ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задоволити. Пояснив, що ОСОБА_8 районна адміністрація ЛМР протиправно відмовляє позивачці у видачі ордеру або укладенні з нею договору найму житла. Вказана бездіяльність унеможливлює здійснення ОСОБА_7 права на приватизацію житлової площі в гуртожитку.

Представники відповідача ОСББ «Кримське» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. У письмових запереченнях (а.с.49-51) зазначили, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки мешканці мають право на приватизацію житлових приміщень гуртожитків, що перебувають у комунальній чи державній власності. Однак, після створення власниками приміщень ОСББ «Кримське» право власності на комплекс фактично перейшло до обєднання. Відтак, як зазначає представник ОСББ, ОСОБА_7 не має права на приватизацію житла у вказаному гуртожитку. Крім того, ОСОБА_7 є засновником та директором ТзОВ «ЖЕК-АГРО», яке здійснювало утримання та забезпечення гуртожитку комунальними послугами до передачі на баланс ЛКП «Снопківське». За період з 2005 року по 2014 рік у ТзОВ «ЖЕК-АГРО» виникла заборгованість перед постачальниками житлово-комунальних послуг у сумі 300 тис. грн. Дана заборгованість не погашена, а постачальники у наданні послуг гуртожитку з цієї причини відмовляють.

Представник відповідача ОСОБА_8 районної адміністрації ЛМР ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову заперечила, вказавши, що відповідно до положення про ОСОБА_8 районну адміністрацію, до її повноважень віднесено зміну договору найму житлових приміщень та укладання договору найму з фактично зареєстрованими і проживаючими мешканцями житлових приміщень. Однак, після складення у липні 2016 року інвентаризаційних актів на приміщення кімнат №№ 154-156, він був направлений до ОСББ «Кримське» для затвердження (підписання). Вказані акти підписані керівництвом ОСББ не були. Відтак, в адміністрації відсутні підстави щодо видачі ордеру чи укладення з ОСОБА_7 договору найму житла. У задоволенні позову представник адміністрації просила відмовити повністю та не допускати підміну судом повноважень органів місцевого самоврядування.

Представник ЛМР в судовому засіданні проти позову не заперечував.

Інші треті особи були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак своїх представників до суду не направили.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до довідки № 45 від 29.08.2016 року (а.с.10), ОСОБА_7 з 1984 року постійно мешкає в кімнатах №№ 154, 155, 156 гуртожитку за адресою: м. Львів, вул. Кримська, 26-А.

Ухвалою ЛМР від 07.02.2013 року № 2082 затверджено програму передачі гуртожитків у власність територіальної громади м. Львова на 2012-2015 рр. (а.с.13-15).

Виконавчим комітетом ЛМР 31.05.2013 року було прийнято рішення № 443 «Про реєстрацію права комунальної власності на праве крило гуртожитку на вул. Кримській, 26-А» (а.с.16-17).

Згідно ст.130 ЖК УРСР порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Правові, майнові, економічні, соціальні, організаційні питання щодо забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які тривалий час на законних підставах проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей, регулює Закон України від 04 вересня 2008 року №500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», який набрав чинності з 1 січня 2009 року.

Сфера дії цього Закону поширюється на гуртожитки, які є об'єктами права державної та комунальної власності (ст. 1 Закону).

Згідно з ст. 2 Закону громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло або шляхом приватизації житла у гуртожитку (у випадках, передбачених цим Законом), або шляхом отримання соціального житла (відповідно до цього Закону та Закону України "Про житловий фонд соціального призначення"), або шляхом самостійного (на власний розсуд, за власні чи залучені кошти) вирішення свого (своєї сім'ї) житлового питання (відповідно до цивільного законодавства України).

Для цілей цього Закону статтею 5 встановлюються такі особливості стосовно використання житлових і нежитлових приміщень у гуртожитках, переданих у власність територіальних громад:

1) передача та прийняття гуртожитків, що є об'єктами державної власності, у власність територіальних громад здійснюється відповідно до Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" та з урахуванням особливостей, визначених цим Законом;

2) передача гуртожитків (як цілісних майнових комплексів) у власність територіальних громад здійснюється за рішенням законного власника гуртожитку (чи уповноваженої власником особи) або за рішенням суду;

3) прийняття гуртожитків (як цілісних майнових комплексів) у власність територіальної громади здійснюється за рішенням відповідної місцевої ради (або за рішенням виконавчого органу місцевої ради з наступним затвердженням цією радою);

4) передача гуртожитків, що є об'єктами приватної власності, у власність територіальних громад здійснюється на договірних умовах відповідно до чинного законодавства;

5) після прийняття гуртожитку у власність територіальної громади згідно з цим Законом місцева рада приймає на сесії в межах своєї компетенції відповідне рішення щодо подальшого його використання, а саме:

а) залишити цілісний майновий комплекс у статусі "гуртожиток" та дозволити приватизацію його житлових і нежитлових приміщень. У цьому випадку здійснюється приватизація приміщень гуртожитку його законними мешканцями згідно з цим Законом;

б) надати цілісному майновому комплексу статус "соціальне житло" та не дозволяти приватизацію його жилих приміщень. У цьому випадку приватизація житлових приміщень гуртожитку не здійснюється (у тому числі й у випадках, передбачених цим Законом), а колишнім законним мешканцям гуртожитку, за їх згодою, надається відповідне соціальне або інше житло;

в) перепрофілювати гуртожиток та використовувати цілісний майновий комплекс колишнього гуртожитку за іншим призначенням. У цьому випадку рада одночасно приймає рішення щодо забезпечення законних мешканців такого гуртожитку іншим житлом згідно із законодавством;

г) знести цілісний майновий комплекс колишнього гуртожитку та вжити заходів щодо будівництва на звільненій земельній ділянці соціального житла або продажу земельної ділянки на аукціоні згідно із земельним законодавством. У цьому випадку рада одночасно приймає рішення щодо забезпечення законних мешканців такого гуртожитку іншим житлом згідно із законодавством;

ґ) знести колишній гуртожиток (відповідний цілісний майновий комплекс) та вивільнити земельну ділянку з наступним її продажем на аукціоні. У цьому випадку особи, на яких поширюється дія цього Закону, підлягають переселенню в інше придатне для проживання людей житло, що належить на праві власності або на праві користування відповідній місцевій раді. Таким особам, за їх згодою, виконавчим органом місцевої ради може бути видана грошова компенсація за взяття ними (їх сім'ями) житла в оренду на певний строк (але не більше одного року). Розмір і порядок видачі зазначеної компенсації визначає кожна місцева рада самостійно відповідно до вимог чинного законодавства та виходячи із власних можливостей;

6) передача житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування;

7) приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється шляхом:

а) безоплатної їх передачі громадянам з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю;

б) продажу надлишків загальної площі жилих приміщень громадянам України, які мешкають у них і на яких поширюється дія цього Закону;

8) для приватизації житлових приміщень у гуртожитках використовуються приватизаційні папери житлові чеки (у порядку, передбаченому Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду") з урахуванням залишкової вартості усіх житлових приміщень, що підлягають приватизації у відповідному гуртожитку.

Передача жилих приміщень в гуртожитках, які на момент набрання чинності Законом України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" перебували у державній власності, у власність громадян здійснюється на підставі рішень органів місцевого самоврядування, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (після передачі/прийняття гуртожитку у власність відповідної територіальної громади). При цьому орган місцевого самоврядування відповідно до статті 5 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" має прийняти рішення щодо залишення цілісного майнового комплексу (будівлі, будинку) у статусі "гуртожиток" та дозволити приватизацію його жилих та нежилих приміщень.

15.05.2014 року ЛМР прийнято ухвалу № 3313 «Про залишення цілісного майнового комплексу на вул. Кримській, 26-А у статусі «гуртожиток» та надання дозволу на приватизацію його житлових і нежитлових (допоміжних) приміщень» (а.с.18-19). 26.06.2016 року департаментом житлового господарства та інфраструктури ЛМР було видано наказ № 378, яким затверджений акт приймання-передачі гуртожитку з балансу ЛКП «Снопківське» на баланс ОСББ «Кримське» (а.с.20).

Вирішуючи позовну вимогу ОСОБА_7 щодо визнання за нею права користування житловим приміщенням в гуртожитку, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. А отже захисту підлягає лише порушене право.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем, відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України не було надано належних та безспірних доказів на підтвердження вимоги щодо необхідності визнання права користування житловими приміщеннями. Суду не надано фактів порушення такого права (вимоги щодо виселення, переселення, зменшення житлової площі приміщень у гуртожитку).

Відтак, за відсутності фактів порушення чи невизнання права позивачки на користування житловими приміщеннями, вимога про визнання такого права не підлягає задоволенню.

Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача ОСББ «Кримське» щодо переходу права власності на гуртожиток від територіальної громади до обєднання співвласників, оскільки, в порушення ст.ст. 10, 60 ЦПК України, належних та допустимих доказів наведеного суду не надано.

Крім того, зі слів представника ЛМР, право власності на гуртожиток належить територіальній громаді м. Львова та зареєстроване за ОСОБА_9 міською радою.

Відповідно до положення про ОСОБА_8 районну адміністрацію (затверджене рішенням виконкому № 4 від 06.01.2012 року), до повноважень адміністрації віднесено зміну договору найму житлових приміщень та укладання договору найму з фактично зареєстрованими і проживаючими мешканцями житлових приміщень (п. 4.2.11; а.с.82-86).

Відтак, повноваження щодо укладення договір найму житлових приміщень делеговані ЛМР своєму виконавчому органу в особі ОСОБА_8 районної адміністрації.

У відповідності до ч. 2 ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", п. 4 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року "Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян" передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно проживають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло з обов'язковим визначенням уповноваженого власника.

Згідно з п. 18 наказу № 396 відомості про займані наймачем приміщення та їх площу заповнюють згідно з інвентаризаційними матеріалами, які зберігаються на підприємстві (організації) по обслуговуванню житла. При відсутності інвентаризаційних матеріалів або невідповідності їх інформації фактичному стану, що викликано проведенням ремонту чи реконструкцією будинку (гуртожитку), при необхідності уточнення даних для приватизації (у тому числі нумерації кімнат у гуртожитку) підприємство (організація) по обслуговуванню житла відновлює інвентаризаційні матеріали через бюро технічної інвентаризації.

Тобто, відповідач не має своїми діями перешкоджати позивачу у реалізації права на приватизацію, оскільки реалізувати таке право чи відмовити в його реалізації може лише орган приватизації у випадках встановлених законом. Окрім того, саме такий орган і надає оцінку поданих документів і їх відповідності нормам закону.

Однак, за відсутності звернення позивача до ОСОБА_8 районної адміністрації, як до уповноваженого органу, щодо укладення договору найму житлового приміщення у гуртожитку позовні вимоги щодо зобов'язання адміністрації вчинити такі дії є передчасними. Дана позиція суду узгоджується з положеннями ст. 3 ЦПК України.

До того ж, слід зазначити, що Верховним Судом України у постанові Пленуму № 13 від 24.10.2008 р. визначено, що суд не може підміняти державний орган, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питання, які належать до компетенції такого суб'єкту владних повноважень.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначив, що завдання суду, при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Крім того, згідно з п. 3 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Тому ОСОБА_8 районна адміністрація ЛМР не може бути примушена до укладання договору найму житла проти своєї волі.

Законодавством України, зокрема у наказі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року "Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян", визначений порядок дій органу приватизації щодо виготовлення інвентаризаційної документації.

Враховуючи викладене, а також те, що в законодавстві відсутні вимоги проведення інвентаризації, як підстави для укладення договору житлового найму чи видачі ордеру, вимога щодо зобов'язання відповідачів виготовити інвентаризаційні акти та іншу технічну документацію не підлягає задоволенню.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, а сума судових витрат не підлягає розподілу.

Керуючись ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», ст.130 ЖК УРСР, ст.15 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 10 днів з моменту його проголошення. У разі, якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.