Справа №461/1903/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Квика Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки майна в натурі і встановлення порядку користування та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про виділ частки майна,

встановив:

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши в користування їй житлову кімнату №26-6 на плані технічного паспорта площею 14,7 кв.м. та з загальної площі 2,3 кв.м. кухні №26-1 на плані технічного паспорта виділити їй в користування шляхом проведення реконструкції 7 м.кв. площі. Також, просить виділити в користування відповідачам житлову кімнату №26-4 на плані технічного паспорта площею 33,50 м.кв., коридор №26-2 на плані технічного паспорта площею 10,10 м.кв., санвузол №26-3 на плані технічного паспорта площею 5,40 м.кв., житлову кімнату №26-1 на плані технічного паспорта площею 16,30 кв.м. з врахуванням виділу їй в користування, шляхом проведення реконструкції 7 м.кв. площі даної кімнати та залишити у спільному користуванні підвал загальною площею 6,0 кв.м., зобов'язати відповідачів не чинити перешкод та надати їй доступ до підвалу.

В обґрунтування позову покликається на те, що вона є власником ? ідеальної частки в квартирі АДРЕСА_1, на підставі рішення Галицького районного суду м.Львова від 30.09.2013 року, що складає 21,75 кв.м., проте реальний виділ цього майна здійснено не було. Однак, на даний час відповідачі не допускають її до вказаної квартири, а іншого житла у неї немає. Спільне користування приміщенням даної квартири є неможливим.

04.11.2015 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:

- виділити в користування ОСОБА_5 житлову кімнату площею 14,7 кв.м.;

- залишити в користування ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 житлову кімнату площею 33,50 м.кв.;

- у спільному користуванні залишити кухню площею 23,3 кв.м. коридор площею 10,10 м.кв., санвузол площею 5,40 м.кв., та підвал загальною площею 6,0 кв.м.;

- зобов'язати відповідачів не чинити перешкод та надати їй доступ до квартири.

23.11.2015 року відповідачОСОБА_4 подала зустрічний позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, в якому просить виділити у її користування кімнату площею 14,7 кв.м., залишивши у спільному користуванні кухню, коридор та санвузол у АДРЕСА_1 мотивуючи тим, що їй належить ? частка у вказаній квартирі. ОСОБА_5 тривалий час не проживає у цій квартирі, а проживає за межами країни. Ніхто ніколи не чинив їй перешкод у користуванні квартирою. Вона (позивач за зустрічним позовом) є людиною похилого віку, постійно проживає у цій квартирі, сплачує квартплату, не має можливості мати окрему кімнату. На даний час вона проживає у кімнаті площею 14,7 кв.м. і претендує на користування саме цією кімнатою.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні первісний позов підтримала, дала пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Зустрічний позов заперечила, з мотивів безпідставності. Просить первісний позов задоволити, в зустрічному позові просить відмовити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судовому засіданні первісний та зустрічний позови заперечили з мотивів безпідставності. Просять відмовити в первісному та зустрічному позовах.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник, кожен окремо, в судовому засіданні первісний позов заперечили з мотивів безпідставності, зустрічний позов підтримали, дали пояснення аналогічні доводам, викладеним у зустрічному позові. Просять відмовити в задоволенні первісного позову, зустрічний - задоволити.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що в задоволенні первісного та зустрічного позовів слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як видно із дублікату свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 /а.с.6/, дана квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_1

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 30.09.2013р. у справі №461/7239/13-ц припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_3, визначено власникам по ? часті, що складає 21,75 кв.м. квартири та 1,5 кв.м. підвалу /а.с.10/.

Частина 4 статі 41 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (ст.364 ЦК України).

Згідно висновку №041/15 судової будівельно-технічної експертизи від 24.07.2015р. /а.с.31-51/, реальний поділ квартири АДРЕСА_1 загальною площею 87 кв.м. з виділенням ? частки, яка складає 21,75 кв.м. без порушення норм ДБН неможливий. Можливо відновити дверний проріз з балкону в кімнату - приміщення, позначене на плані квартири позначкою 26-6. Таке відновлення не суперечить нормам ДБН, але використовувати його як основний вхід в квартиру не припустимо.

Отож, як видно із зазначеного висновку, реальний поділ квартири АДРЕСА_1 загальною площею 87 кв.м. з виділенням ? частки, яка складає 21,75 кв.м. без порушення норм ДБН неможливий, а про одержання компенсації за свою частку ні ОСОБА_5, ні ОСОБА_4 не заявляли.

Відповідно до ст.155 ЖК України, власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням, крім випадків передбачених законодавством.

При цьому, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 не проживає постійно у АДРЕСА_1 так як проживає за кордоном та навідується до даної квартири лише, коли прибуває до України.

Також, ОСОБА_4 не подала суду жодних належних та допустимих доказів про неможливість спільного користування вищезгаданою квартирою усіма співвласниками та необхідності виділення у її користування кімнати площею 14,7 кв.м.

За вказаних обставин, суд вважає за неможливе визначити порядок користування спірною квартирою між співвласниками, а тому в задоволенні первісного та зустрічного позовів слід відмовити.

Керуючись ст.ст.3-11,60,88,212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки майна в натурі і встановлення порядку користування - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про виділ частки майна - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Стрельбицький В.В.