Провадження № 2/234/6170/16
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2016 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Карпенко О.М.,

при секретарі Аксеніної В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 21.02.1987 року по 30.12.2011 року він перебував у шлюбі з відповідачкою по справі. Шлюб між ним було розірвано 30.12.2011 року. Від шлюбу дітей не мають. Після розірвання шлюбу вони деякий час проживали однією сімєю. В період шлюбу за спільні кошти ним та відповідачкою на підставі договору купівлі-продажу, було придбано земельну ділянку з жилим будинком з господарчими та побутовими спорудами та будівлями №111 по вул. Володимира Івасюка (3-го Інтернаціоналу) в м. Краматорську. Договір купівлі-продажу посвідчений 17.10.2000 року нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 за реєстраційним №1-4066, зареєстрований в БТІ м. Краматорська за №6720 від 19.10.2000р. Будинок та земельна ділянка були зареєстровані на імя відповідачки ОСОБА_2 Це нерухоме майно, будинок та земельна ділянка є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто його та відповідачки. На сьогоднішній день вони з відповідачкою намагаємося домовитися про порядок поділу нерухомого майна, але не дійшли згоди, що змушує його звернутися до суду. Просить визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя земельну ділянку з жилим будинком з господарчими та побутовими спорудами та будівлями №111 по вул. Володимира Івасюка (3-го Інтернаціоналу) в м. Краматорську Донецької області. Визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку з жилим будинком з господарчими та побутовими спорудами та будівлями №111 по вул. Володимира Івасюка (3-го Інтернаціоналу) в м. Краматорську Донецької області. Стягнути з нього ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 половину вартості спільного майна подружжя.

Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову, оскільки їй позивачем сплачено вартість половини спільного сумісного майна подружжя.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Правовідносини по позовам регулюються Сімейним Кодексом України (далі за текстом СК України) та Цивільним Кодексом України (далі за текстом ЦК України).

Відповідно до ст.3 СК України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки, через формулювання її ознак.

Відповідно до ст.60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.60 СК України, підставою набуття подружжям права спільної сумісної власності є лише одна обставина: набуття (придбання, виготовлення, спорудження) майна за час шлюбу. Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на імя одного із подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя. Якщо у відповідному документі (договорі купівлі-продажу) власником чи набувачем вказано, лише чоловіка, це ще не значить, що він є одноосібним власником майна.

Відповідно до ст.61 СК України, якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сімї то гроші, інше майно, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.62 ч.1 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є обєктом спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.368 ч.3 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2005 року по теперішній час.

Тобто судом встановлено, що спільне життя сторін триває з 21.02.1987 року по 30.12.2011 року.

Під час шлюбу сторони придбали майно, та після припинення спільного життя не знайшли згоди на добровільний поділ цього майна, а саме: земельну ділянку з жилим будинком з господарчими та побутовими спорудами та будівлями №111 по вул. Володимира Івасюка (3-го Інтернаціоналу) в м. Краматорську Донецької області, оформлені на імя відповідачки ОСОБА_2.

Позивач просив суд визнати спільним сумісним майном подружжя земельну ділянку з жилим будинком з господарчими та побутовими спорудами та будівлями №111 по вул. Володимира Івасюка (3-го Інтернаціоналу) в м. Краматорську Донецької області, придбану ОСОБА_2 у період спільного життя з позивачем. Стягнувши з нього ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 вартість його частки в спільному майні подружжя.

Суд вважає, що позов у цій частині підлягає частковому задоволенню й необхідно визнати спільним сумісним майном подружжя земельну ділянку з жилим будинком з господарчими та побутовими спорудами та будівлями №111 по вул. Володимира Івасюка (3-го Інтернаціоналу) в м. Краматорську Донецької області. У стягненні з нього ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 вартість його частки в спільному майні подружжя слід відмовити, оскільки їй вже сплачена його вартість.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Позивач також просив суд, визнати за ним право на земельну ділянку з жилим будинком з господарчими та побутовими спорудами та будівлями №111 по вул. Володимира Івасюка (3-го Інтернаціоналу) в м. Краматорську Донецької області.

Таким чином, суд вважає, що свої вимоги в цій частині позивач довів повністю, про не заперечувала відповідачка. Й суд вважає за доцільне визнати за ним право на земельну ділянку з жилим будинком з господарчими та побутовими спорудами та будівлями №111 по вул. Володимира Івасюка (3-го Інтернаціоналу) в м. Краматорську Донецької області.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212, 223, 256-258 ЦПК України, ст.ст.3, 60, 61, 65, 68 ч.1 Сімейного Кодексу України, ст.ст.356, 368 ч.3 Цивільного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку з жилим будинком з господарчими та побутовими спорудами та будівлями №111 по вул. Володимира Івасюка (3-го Інтернаціоналу) в м. Краматорську Донецької області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку з жилим будинком з господарчими та побутовими спорудами та будівлями №111 по вул. Володимира Івасюка (3-го Інтернаціоналу) в м. Краматорську Донецької області.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через суд м. Краматорська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Якщо апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених ст.294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

Рішення постановлено та надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя