Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2056/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Безуматов М. В.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

Іменем України

03.11.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Гайсюка О.В., Мурашка С.І.,

за участю секретаря - Яковлєвої Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

Встановила:

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, яким просила стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення їх дочкою повноліття.

Також просила стягнути із відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення їх дочкою трьох років.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23.05.2015 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітню дочку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Вказує, що з травня 2016 року вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Дочка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги.

Зазначає, що на даний час знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та не має іншого доходу, крім допомоги на дитину, у зв'язку з чим просить задовольнити її позовні вимоги. Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народженн, у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.06.2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 13.06.2016 року до досягнення дочкою, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 551,2 грн.

Відповідач подав апеляційну скаргу, якою просить змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутих аліментів, а саме: на утримання дитини з 1/3 на1/4, та на утримання позивача з 1/4 на 1/6.

Зазначає, що рішенням суду першої інстанції з нього стягнуто аліментів на загальну суму, що перевищує 50 % його заробітної плати та не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Вказує, що у травні та червні 2016 року добровільно надавав матеріальну допомогу позивачу, розмір якої складає біля 2000 грн.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.05.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 23.05.2015 року НОМЕР_1 (а.с.5).

Згідно свідоцтва про народження від 10.11.2015 року, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 6).

На момент звернення з позовом в суд сторони проживали окремо, а їх неповнолітня дочка проживає з ОСОБА_4 та знаходиться на її утриманні.

Аргументуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 послався на обмеження встановлене ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», що був чинний на час ухвалення судового рішення, щодо загального розміру усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати, який не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з мотивами апеляційної скарги, і звертає увагу, що в ч.4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», що був чинний на час ухвалення судового рішення, зазначено, що це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Крім того, на думку колегії суддів, недостатньо аргументувати заперечення проти стягнутого судом розміру аліментів лише обмеженням Закону, що передбачає примусове стягнення, тоді як для добровільного виконання судового рішення таке обмеження не встановлено.

Відповідач не навів жодного доводу на підтвердження факту, що встановлений судом розмір стягнення порушує його права. Відповідач не довів, що судом першої інстанції допустив порушення балансу між правом дитини і дружини відповідача на аліменти, та правом відповідача на власне достатнє матеріальне забезпечення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду на момент його ухвалення відповідало фактичним обставинам справи та вимогам закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому вона не підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: