АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/2598/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1663/К/16 суддя Лиходєдов А.В.
Категорія - 34 (ІІ) Доповідач - Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

02 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар: Гладиш К.І.

за участю: позивача - ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 05 липня 2016 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» та невстановленої фізичної особи про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 червня 2016 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк в п'ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків по ній.

Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 05 липня 2016 року заяву визнано неподаною та повернуто позивачу з підстав не усунення виявлених судом недоліків в установлений строк.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду та розгляд поданої нею позовної заяви судом апеляційної інстанції, посилаючись на те, що недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду, нею було усунуто в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що в установлені строки позивач недоліки указані в ухвалі суду від 14.06.2016 року усунула частково, тому відповідно до ч.2 ст. 121 ЦПК України позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з огляду на наступне.

У п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зазначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК.

Встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119,120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, суддя, постановляє ухвалу, в який зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали ( ч.1 ст.121 ЦПК України).

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою судді від 14.06.2016 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху з підстав несплати судового збору, уточнення та конкретизації пред'явлених позовних вимог, не зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру, та надано позивачу строк для усунення недоліків п'ять днів з дня отримання копії ухвали (а.с. 7).

29 червня 2016 року на виконання вимог ухвали судді від 14.06.2016 року суду першої інстанції позивачем ОСОБА_1 надано позовну заяву з усунутими недоліками, доводами та доказами, на підставі яких, на думку позивача, має бути задоволений поданий нею позов (а.с. 10-11).

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що залишилися неусунутими недоліки позовної заяви, зокрема: не зазначено ціни позову щодо вимог майнового характеру, не повно викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та не сплачено судовий збір, а тому позов підлягає поверненню позивачу на підставі ч.2 ст. 121 ЦПК України.

На думку колегії суддів такий висновок суду першої інстанції не відповідає нормам ЦПК України, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В свою чергу ч. 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зазначене свідчить про те, що суд залишаючи позовну заяву без руху, не врахував положення ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини щодо того, що кожна людина при визначенні її громадських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд в межах заявлених нею вимог і на підставі наданих нею доказів.

У даному випадку судом першої інстанції така справедливість судових процедур щодо позивача була порушена.

За таких обставин, повернення позовної заяви з підстави невиконання зазначених вказівок суду, зокрема уточнення та конкретизації позовних вимог, не відповідає вимогам закону, оскільки суд має розглянути позов в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів, наявних у матеріалах позову.

Крім того, ст. 214 ЦПК України наведено перелік питань, які вирішує суд під час ухвалення рішення, до яких зокрема віднесено вирішення питання щодо встановлення характеру спірних правовідносин та правової норми, яка підлягає застосуванню до їх врегулювання.

Вирішення вказаних питань є виключною компетенцією суду, а тому останній не вправі вимагати від позивача уточнення заявлених ним вимог в цій частині.

Не звернуто судом першої інстанції уваги й на те, що позивачем у поданій нею позовній заяві від 29.06.2016 року зазначено підстави звільнення від сплати судового збору за поданий позов як до вимог матеріального та морального характеру й зазначено, розмір майнової шкоди в сумі 2700, яку вона просить стягнути з відповідача на свою користь.

Отже, колегія суддів вважає, що позивач усунула недоліки, визначені в ухвалі судді від 14.06.2016 року, а тому доводи поданої апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Оскільки до повноважень апеляційного суду діючий ЦПК України не відносить відкриття провадження у справі за поданою позовною заявою та її розгляд, що є виключною компетенцією суду першої інстанції, колегія суддів частково задовольняє подану апеляційну скаргу, скасовує ухвалу суду першої інстанції від 05.07.2016 року й направляє матеріали справи до суду першої інстанції для вирішення питання для відкриття провадження у справі у відповідності до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 05 липня 2016 року скасувати.

Матеріали цивільної справи повернути до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідно до норм ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Л.В. Михайлів

Судді: А.П. Барильська

В.П. Зубкова