Справа № 302/812/16-ц
№ 2/302/318/16
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

25.10.2016 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В.П.

секретар Гажук Н.В.,

з участю: позивача представник - адвокат ОСОБА_1,

представник Міжгірської РДА (органу опіки і піклування) - ОСОБА_2,

третіх осіб: неповнолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4, їх законний представник -

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_6 до Міжгірської селищної ради, треті особи без самостійних вимог: КП "Міжгірське БТІ", неповнолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4, їх законний представник ОСОБА_5 про визнання права власності на спадковий житловий будинок у розмірі 1/4 частини як спадкоємця - за померлою мамою ОСОБА_7,-

В С Т А Н О В И В:

07.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами до Міжгірської с/ради про визнаня права власності на спадковий ж/будинок у розмірі 1/4 частини в смт.Міжгір'ї, по вул.Леонова, 1/2, Закарпатська область. Заявлений позов позивач вмотивував так. 22.11.1997 року померла мати позивача ОСОБА_7. На час її смерті разом з нею проживали та були зареєстровані позивач та чоловік померлої ОСОБА_8. За життя батьками позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було збудовано житловий будинок в смт.Міжгір'ї, по вул.Леонова, 1/2, Закарпатська область. Після смерті матері позивача відкрилася спадщина на нерухоме майно належне їй на час смерті , а саме 1/2 частину вищевказаного житлового будинку, яка належала їй на праві спільної сумісної власності подружжя, відповідно до вимог ЗУ Про власність , ст.ст. 22, 28, 29 КзпШС України, які діяли на час їх виникнення. За життя померла ОСОБА_7 заповітного розпорядження не залишила. Позивач прийняв спадщину за померлою матір'ю відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки на часї смерті спадкодавця проживав та був зареєстрований разом з нею в одному житловому будинку. Батько позивача ОСОБА_8 помер 08.02.2016 року. За життя ОСОБА_8 залишив заповітне розпорядження на ім'я неповнолітніх ОСОБА_4 ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, які вважаються такими, що прийняли спадщину за померлим ОСОБА_8, відповідно до вимог ст.1268 ч.4 ЦК України. При зібранні документів на спадкове майно виявилося, що крім інвентарної справи на ж/будинок та дозвільних документів на будівництво будинку, відсутні документи про реєстрацію прав власності на це майно. За наведених обставин позивач не може отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом як спадкоємець першої черги, за померлою матір'ю ОСОБА_7.

Представник позивача заявлений позов підтримав, просить такий задовольнити.

Представник відповідача позов визнав.

Третя особа представник КП "Міжгірського БТІ" подав суду заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, додатково інформувавши, що 01.01.2013 було проведено реєстрацію права власності на житловий будинок під № 1/2 по вул.Леонова, в смт. Міжгір'ї, Закарпатської області за криванич І.М. на підставі свідоцтва про право власності виданого Міжгірською с/радою від 01.06.1995 р. за № 663 згідно рішення цієї ради від 24.05.1995 р. за № 28. В серпні 2016 року на замовлення позивача було виготовлено технічний паспорт на згаданий вище об'єкт нерухомого майна.

Треті особи без самостійних вимог ОСОБА_4 ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, та їх законний представник ОСОБА_5 позов заперечили. Зокрема ОСОБА_5 суду пояснила, що позивач не був на похороні батька та можливо і на похороні матері також.. Останім часом фактично не проживав з батьком, окрім цього всі правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок виготовлений на ім'я померлого ОСОБА_8

Представник органу опіки та піклування Міжгірської РДА висловив позицію захистити інтереси неповнолітніх дітей .

Оцінивши позиції сторін, третіх осіб та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідач позовні вимоги визнав. Подані в справу докази на підтвердження позовних вимог учасниками судового процесу не заперечені.

Пояснення і вимоги позивача підтверджені:

- свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 (матері позивача), серія І-ФМ № 213638;

- свідоцтвом про смерть ОСОБА_8М.(батька позивача) серії І-ФМ № 213639;

- Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого подружжя, з якого вбачається, що шлюб між гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_11 (прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_8) було укладено 05.02.1953 року в Лісковецькій с/раді за актовим записом № 2;

- довідкою з Міжгірської селищної ради Закарпатської області від 16.07.2016 р. № 6037, згідно якої на день смерті ОСОБА_7, яка померла 22.11.1997 року в будинку № 1 квартирі № 2 по вул.Леонова в смт.Міжгір'ї, Закарпатської області , проживали ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, - чоловік померлої та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, - син померлої, ніхто інший не проживав та не був зареєстрований;

- копією паспорта громадянина України виданого на ім'я ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_5, з стр. 11 якого вбачається , що місце проживання позивача з 25.10.1985 року зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6;

- свідоцтвом про народження ОСОБА_6 (позивача) серія І-ФМ № 356147;

- рішенням № 92 виконкому Міжгірської с/р депутатів трудящих від 11.09.1969 року про виділення земельних ділянок під будівництво нових житлових будинків, згідно якого ОСОБА_8 та ОСОБА_12 виділено земельну ділянку під будівництво нового двухквартирного спареного ж/будинку по вул.Космонавтів № 1(теперішня назва вулиці ОСОБА_13), площею 1000 кв.м. нового ;

- ОСОБА_11 від 22.05.1970 р. про відведення земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво забудовникам ОСОБА_12, ОСОБА_8;

- будівельним паспортом земельної ділянки на індивідуальний житловий будинок, який виготовлений 1970 р. на ім'я ОСОБА_8, адреса будівництва: смт.Міжгір'я, вул.Космонавтів,1.

Згідно зведеного акту про вартість будівель і споруд, складеного інвентарним підприємством дійсна вартість житлового будинку з господарськими спорудами (гараж, сарай, огорожа) по вул. Леонова, буд. № 1, кв.№ 2, в смт.Міжгір'я, станом на 18.08.2016 р. становить 159221 грн.. Як видно з плану будинку та експлікації внутрішніх площ, складених цим же підприємством, будинок має перший поверх та мансарду. Перший поверх будинку складається з : тамбуур - 2,8 кв.м.; коридору - 6,30 кв.м.; трьох ж/кімнат - 10,85 кв.м.; 23,5 кв.м.; 24,20 кв.м.; кухні - 21,23 кв.м.; кочегарки - 4,00 кв.м.., всього по першому поверсі - 104,38 кв.м.. Мансардний поверх складається з - тамбуру - 1,80 кв.м.; кухні - 11,55 кв.м., кладовки - 12,9 кв.м.; трьох житлових кімнат - 15,30 кв.м; сан.вузол - 7,80 кв.м., всього 81,91 кв.м.. Загальна площа будинку становить 186,29 кв.м.. Біля будинку споруджено гараж, сарай, огорожу.

Згідно висновку з відділу регіонального розвитку містобудування та архітектури спадковий ж/будинок збудований в 70-х роках та добудовою в 90-х роках минулого століття. Загальний технічний стан будинку задовільний і такий придатний для проживання, потребує поточного ремонту. В плані забудови присадибної земельної ділянки грубих порушень діючих норм і правил не встановлено.

З вищевстановлених правовідносин видно, що спадковий ж/будинок в смт.Міжгір'ї, по вул.Леонова,1/2, Закарпатської області, був збудований в 1968-70 роках спільними зусиллями гр.ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_7 , за період проживання ними в шлюбі. За загальним правилом, усе майно, яке набуте подружжям за час перебування у шлюбі є спільною сумісною власністю подружжя, при цьому не має значення, хто саме купував ту чи іншу річ, на чиє імя (чоловіка чи дружини) вона оформлена, та хто із подружжя заробляв кошти для придбання цього майна. Отже, відповідно до ЗУ "Про власність", ст.ст. 22, 28, 29 КзпШС України ОСОБА_8 та ОСОБА_7 житовий будинок по вул.Леонова, 1/2, в смт.Міжгір'ї належав в рівних частках по 1/2 кожному , без визначення цих часток в натурі, як спільна сумісна власність подружжяю

ОСОБА_7 померла 22.11.1997 року. За життя заповітних розпоряджень ОСОБА_7 не залишила, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру( заповіти, спадкові договори) № 44859209 від 23.08.2016 р.. Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно - 1/2 частину житлового будинку по вул.Леонова, 1/2, в смт.Міжгір'ї, Закарпатської області. Спадщину за померлою ОСОБА_7 прийняли в рівних частках по 1/4 частині кожний родичі померлої першого ступеня спорідення - ОСОБА_8М.(чоловік померлої), ОСОБА_6 (син померлої), до цих правовідносин суд застосовує ст.ст. 525, 534, 549 ЦК УРСР -1963 року. ОСОБА_8 помер 08.02.2016 року, все своє рухоме чи нерухоме майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде за законом належати, і на що він буде мати право на день смерті, заповів в рівних частках ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8. Дані обставини не оспорені відповідачем, законним представником третіх осіб ОСОБА_5, та представником органу опіки та піклування Міжгірської РДА.

Заперечення законного представника неповнолітніх спадкоємців нерухомого майна померлого ОСОБА_8 - ОСОБА_5 в частині, що позивач не має права на спадщину за померлою матір'ю ОСОБА_7 , суд відхиляє з таких підстав. Подане ОСОБА_5 Свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане ОСОБА_8 26.08.2004 року державним нотаріусом Міжгірської держнотконтори, згідно якого нотаріус засвідчив, що на підставі прикінцевих та перехідних положень ЦК України та ст.529 ЦК УРСР в ред. 1963 р. , спадкоємцем ОСОБА_7, померлої 22.11.1997 р., є її чоловік ОСОБА_8, спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з грошового вкладу розміщеного у відділенні Держощадбанку України, суд до уваги не бере, оскільки дане свідоцтво не зареєстровано в Спадковому реєстрі, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 44859224 від 23.08.2016 р., сформованої державним нотаріусом Міжгірської держнотконтори ОСОБА_14. Згідно цієї довідки спадкова ссправа до майна померлої 22.11.1997 року ОСОБА_7 нотаріусами не заводилась. З наведеного аналізу дане Свідоцтво про право на спадщину за законом викликає сумнів у його легітимності, також в цьому свідоцтві не має посилання держнотаріуса ОСОБА_13 на ст. 549 ЦК УРСР - дії, що свідчать про прийняття спадщини.

З врахуванням вищенаведеного позивач не може отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом за померлою матір'ю ОСОБА_7, на 1/4 частину житлового будинку і господарських споруд по вул.Леонова, 1/2, в смт.Міжгір'ї, із-за відсутності реєстрації речових прав цього нерухомого майна на ім'я спадкодавки ОСОБА_7 , оскільки за життя чоловік померлої ОСОБА_8 01.01.2013 р. зареєстрував право власності на даний ж/будинок в цілій частці на своє ім'я на підставі свідоцтва про право власності видане Міжгірською с/радою від 01.06.1995 р. за № 663, згідно рішення цієї ради від 24.05.1995 р. за № 28, тому, відповідно до вимог ст.ст. 16, 392 ЦК України, це право позивача на частку в спадковому майні померлої матері підлягає захисту і за цих підстав заявлений позов ОСОБА_6 слід задовольнити.

Суд констатує, що спадкові права неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволенням позовних вимог не ущемляються, бо вони мають право за участі законного представника та органу опіки та піклування оформити спадщину по заповіту ОСОБА_8 шляхом звернення до Міжгірської державної нотаріальної контори, в якій відкрито спадкову справу за майном померлого ОСОБА_8 на підставі прийняття спадщини неповнолітніми згідно ст. 1268 ч.4 ЦК України, оскільки таке право ними не втрачено.

Судових витрат до стягнення чи повернення не має, бо такі оплачені позивачем при подачі позову правильно.

Керуючись ст.ст. 212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, на 1/4 (одну четверту) частину житлового будинку і господарських споруд (гараж, сарай) в смт.Міжгір'ї, вул.Леонова, 1/2, Міжгірського району, Закарпатської області.

Копію рішення надіслати для відома в Міжгірську селищну раду, КП "Міжгірське БТІ", в Міжгірську державну нотаріальну контору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_15