Номер провадження: 22-ц/785/4876/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П.,Гончаренко В.М.

з участю секретаря - Лопотана В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про зобовязання надати житло, за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2016 року, -

встановила:

В серпні 2016 року позивачі звернулися до суду з позовом про зобовязання надати окреме упорядковане житло і з врахуванням уточнень в обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що вони всі проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 978 від 22.08.2007 року «Про надання приватному підприємцю ОСОБА_7 дозволу на проектування і будівництво офісного будинку за адресою: м.Одеса, вул.Б.Хмельницького,12» було вирішено знести будинок №12 по вулиці Богдана Хмельницького в місті Одеса, а відповідачів виселити із займаної квартири №14 з наданням іншого упорядкованого житла одної однокімнатної та одної двокімнатної квартир (відповідно до додатку №1 вказаного рішення). В 2009 році будинок №12 по вулиці Богдана Хмельницького в місті Одеси було знесено. Позивачі вимушені були виїхати, проте інше житло їм не надано.

Позивачі ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 просили суд спонукати Виконавчий комітет Одеської міської ради виконати шляхом надання позивачам протягом шести місяців з дня набрання цим рішенням законної сили нове окреме упорядковане житло в м.Одесі,яке відповідатиме вимогам чинного законодавства (а.с.5-7).

Позивач ОСОБА_8 остаточно просила суд зобовязати Виконавчий комітет Одеської міської ради виконати зобовязання та надати ОСОБА_9 та членам її сімї протягом шести місяців з дня набрання цим рішенням законної сили нове окреме упорядковане житло в м.Одесі, яке відповідатиме вимогам чинного законодавства України (а.с.48-50).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8-ОСОБА_10 позов підтримала просила задовольнити.

Представник відповідача - виконавчого комітету Одеської міської ради у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову.

Рішення ухвалено у відсутність інших відповідачів.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Зобовязано виконавчий комітет Одеської міської ради виконати зобовязання відповідно до рішення №978 від 29.08.2007р. «Про надання приватному підприємцю ОСОБА_7 дозволу на проектування і будівництво офісного будинку за адресою м.Одеса вул.Богдана Хмельницького,12» шляхом надання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 окремого благоустроєного житла в м.Одесі (одну однокімнатну, одну двокімнатну квартири) протягом шести місяців з моменту набрання рішення суду законної сили.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2016 року включено ОСОБА_8 у склад осіб, яким згідно резолютивної частини рішення суду від 16 лютого 2016 року надається житло, викладено резолютивну частину рішення від 16.02.2016 року в наступній редакції: «зобовязати виконавчий комітет Одеської міської ради виконати зобовязання відповідно до рішення №978 від 29.08.2007р. «Про надання приватному підприємцю ОСОБА_7 дозволу на проектування і будівництво офісного будинку за адресою м.Одеса вул.Богдана Хмельницького,12» шляхом надання ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 окремого благоустроєного житла в м.Одесі (одну однокімнатну, одну двохкімнатну квартири) протягом шести місяців з моменту набрання рішення суду законної сили».

В апеляційній скарзі Виконавчий комітет Одеської міської ради посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Виконавчого комітету Одеської міської ради підлягає частковому задоволенню , а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того,що квартира АДРЕСА_1 була знесена ,а відповідачі виселені ,тому посилаючись на положення ст. 110-113 ЖК України вважав, що позивачі набули право на отримання благоустроєного житлового приміщення у вигляді двох квартир , яке було визначено рішенням Виконавчого комітету ОМР № 978 від 22.08.2007 року.

Проте з такими всиновками суду першої інстанції погодитися не можна .

З матеріалів справи вбачається , що ОСОБА_11, її дочка ОСОБА_8 проживали у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1970 року. В подальшому на правах члена сім`ї (чоловік ОСОБА_8В.) у спірній квартирі оселився ОСОБА_3 Під час шлюбу у подружжя народилися діти ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Рішенням виконавчого комітету Іллічівської райради міста Одеси № 366 від 6 травня 1988 року квартири № 14, 31 в будинку №12 по вулиці Б.Хмельницького визнані ветхими та такими, що не підлягають капітальному ремонту.

Житловий будинок № 12 по вул. Б.Хмельницького в м.Одесі був визнаний аварійним і знаходився на балансі місцевих рад, а в подальшому обслуговуючих виконавчих органів Одеської міської ради.

Рішенням виконкому Іллічівської райради міста Одеси від 17 травня 1991 року за № 516 нежитлове підсобне приміщення, яке раніше було квартирою № 31 в будинку № 12 по вулиці Б.Хмельницького в місті Одесі тимчасово було закріплене за покійною ОСОБА_11, яка проживала в квартирі № 14 цього ж будинку зі складом сім`ї у п`ять осіб, а саме ОСОБА_11, та ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Позивачі ОСОБА_8, ОСОБА_3 не будучи власниками квартири АДРЕСА_2, розпочали будівництво 2-го та 3-го поверхів над вказаною квартирою без одержання у відповідному порядку дозволу і не маючи затвердженого проекту реконструкції квартири, внаслідок чого, замість до квартири з однією кімнатою, після самочинної добудови, утворився трьохповерховий будинок, житловою площею 59,9 кв. м, загальною площею 136,3 кв. м.

ОСОБА_7, реалізуючи власний бізнес-проект на забудову офісного будинку замість аварійного будинку, отримавши попередню згоду органів місцевого самоврядування, почав розселяти мешканців квартир даного будинку і розселив мешканців всіх квартир, окрім квартири, де проживали ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2

Рішенням Виконкому Одеської міської ради від 22 серпня 2007 року № 978 ОСОБА_7 надано дозвіл на проектування та будівництво офісного будинку по вул. Б.Хмельницького,12 у м. Одесі. Відповідно до додатку № 1 вказаного рішення, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підлягали виселенню з аварійного житлового будинку № 12, конкретно з жилої площі 12,73 кв. м. квартири № 14 по вулиці Б.Хмельницького в місті Одесі в інші благоустроєні житлові приміщення, а саме: ОСОБА_11 - в однокімнатну квартиру, відповідачі ОСОБА_8, ОСОБА_3 , ОСОБА_2, ОСОБА_4 - в двокімнатну квартиру.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини , встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа ,щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до рішення апеляційного суду Одеської області від 16.10.2014 року ,залишеним без змін ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2014 року вбачається , що ОСОБА_7, ще до ухвалення рішення Виконкомом Одеської міської ради від 22 серпня 2007 року № 978, була придбана квартира за № 7-а, в будинку № 94 по вулиці Лузанівській в місті Одесі у гр. ОСОБА_12, за договорену заздалегідь суму грошових коштів. Вказане житло фактично складалося з двох самостійних сусідніх квартир, одна з яких не була зареєстрована в КП ОМБТІ та РОН , хоча всі необхідні документи у колишній власниці ОСОБА_12 були для реєстрації зібрані. За вказану нерухомість гроші ОСОБА_12 були передані ОСОБА_7 для переселення відповідачів з аварійного будинку.

За домовленістю сторін договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 був оформлений між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ,проте кошти на придбання квартири були сплачені ОСОБА_12 ОСОБА_7

Крім того, ОСОБА_7 замість однієї житлової кімнати, площею 12,73 кв. м., наявної в аварійному будинку, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_3 та їх дітям ОСОБА_4, ОСОБА_2 було запропоновано ще одну двокімнатну квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 48, 4 кв. м.

Втім ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_3 від пропозицій відмовилися, оскільки окрім запропонованого житла вимагали також грошову компенсацію, яку забудовник вважав вкрай завищеною.

В судовому засіданні колегії суддів представник позивача ОСОБА_8 ОСОБА_10 та позивач ОСОБА_3 підтердили ,що квартира АДРЕСА_5 після придбання її ОСОБА_8 була зареєстрована та у подальшому у 2009 році була позивачем ОСОБА_8 продана . Оскільки під час пропонування ОСОБА_7 позивачам двокімнатної квартири АДРЕСА_4, загальною площею 48, 4 кв. м., відбувалися судові спори щодо визнання за позивачами права власності на самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_6 ,позивачі відмовилися від пропозиції ОСОБА_7 та вселення у квартиру АДРЕСА_4.

Шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 був розірваний у 2002 році .Де саме і з ким проживає ОСОБА_8 та хто є членом сімї ОСОБА_8 на час ухвалення судового рішення представник ОСОБА_10 не змогла пояснити. Позивач ОСОБА_13 проживає окремо з неповнолітнім сином ОСОБА_4 у знайомих.

Колегією суддів встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09.02.2009 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08.04.2009 року, було задоволено позов ОСОБА_7 та зобов`язано ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 за власний рахунок провести перебудову шляхом знесення самочинно зведеної надбудови 2-го та 3-го поверхів з метою приведення у попередній стан квартири АДРЕСА_7 та виселено ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_8 з наданням двокімнатної квартири АДРЕСА_9.

В межах відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду від 09.02.2009 року ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 добровільно виселилися з квартири АДРЕСА_10.

Будинок № 12 по вул. Богдана Хмельницького в м. Одесі, де була розташована квартира № 14 був знесений у відповідності до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 22 серпня 2007 року № 978.

Ухвалою Верховного суду України від 02.12.2009 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09.02.2009 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 08.04.2009 року скасовано та направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Одночасно з цими подіями ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 намагалися визнати за собою право власності на самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_11 у вигляді трьохповерхового будинку, житловою площею 59,9 кв. м, загальною площею 136,3 кв. м.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 07 лютого 2008 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30 червня 2009 року, позов Управління архітектури та містобудування Одеської міськради задоволено, зобов`язано ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 за власний рахунок провести перебудову шляхом знесення самочинно зведеної надбудови 2-го та 3-го поверхів з метою приведення у попередній стан квартири № 14 по вул., ОСОБА_14 12 в м. Одесі та відмовлено у позові ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання за ними право власності на квартиру АДРЕСА_12 з урахуванням самовільної забудови.

11.12.2010 року ОСОБА_11 померла ,що підтверджується свідоцтвом про смерть I-ЖД № 245964 від 11.12.2010 року , актовий запис № 4160.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Способи захисту прав та інтересів судом передбачені статтею 16 ЦК України .

Задовольняючи частково позов та зобовязуючи виконавчий комітет Одеської міської ради виконати зобовязання відповідно до рішення № 978 від 29.08.2007р. «Про надання приватному підприємцю ОСОБА_7 дозволу на проектування і будівництво офісного будинку за адресою м.Одеса вул.Богдана Хмельницького,12» шляхом надання ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 окремого благоустроєного житла в м.Одесі (одну однокімнатну, одну двокімнатну квартири) протягом шести місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили ,суд першої інстанції не звернув уваги на те,що позивачами таких позовних вимог не було заявлено ,суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог.

Позивачі ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 та ОСОБА_4, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 просили суд спонукати Виконавчий комітет Одеської міської ради виконати шляхом надання позивачам протягом шести місяців з дня набрання цим рішенням законної сили нове окреме упорядковане житло в м.Одесі,яке відповідатиме вимогам чинного законодавства (а.с.5-7).

Позивач ОСОБА_9 остаточно просила суд зобовязати Виконавчий комітет Одеської міської ради виконати зобовязання та надати ОСОБА_8 та членам її сімї протягом шести місяців з дня набрання цим рішенням законної сили нове окреме упорядковане житло в м.Одесі,яке відповідатиме вимогам чинного законодавства України (а.с.48-50).

По суті позовних вимог позивачів слід зазначити наступне.

Відповідно до рішення Виконкому Одеської міської ради від 22 серпня 2007 року № 978 ОСОБА_7 надано дозвіл на проектування та будівництво офісного будинку по вул. Б.Хмельницького,12 у м. Одесі.

На місті будинку 12 по вул.Б.Хмельницького ,м.Одеси , ОСОБА_7 мав збудувати новий офісний будинок та виконати комплекс робіт по благоустрою прилегливої території .

Зобовязано було ОСОБА_7 здійснити виселення громадян,що проживають у житловому будинку по вул. Б.Хмельницького ,12 з наданням іншого благоустроєного житлового приміщення ,згідно з додатком №1.

Відповідно до додатку № 1 вказаного рішення, ОСОБА_11, мала отримати однокімнатну квартиру , ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 мали отримати двокімнатну квартиру. (а.с. 24).

В судовому засіданні , колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7Т . частково виконав рішення № 978 виконкому ОМР та на кошти ОСОБА_7Т . ОСОБА_8 була придбана однокімнатна квартира АДРЕСА_13 , яка у 2009 році була продана ОСОБА_8 , а від отримання двокімнатної квартири АДРЕСА_14, запропонованою ОСОБА_7 , сімя ОСОБА_8 відмовилася.

Матеріали справи не містять докази здійснення ОСОБА_7 офісного приміщення на місті зруйнованого будинку 12, по вул. Б.Хмельницького ,м.Одеси.

З матеріалів справи вбачається ,що позивачі виселилися з квартири АДРЕСА_15 у 2009 році в добровільному порядку ,в межах відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду від 09.02.2009 року.

Відповідно до ч.2 ст. 111 ЖК Української РСР якщо будинок,у якому знаходиться жиле приміщення,у звязку з непридатністю для проживання підлягає знесенню або будинок (жиле приміщення) підлягає переобладнанню в нежилий,інше благоустроєне жиле приміщення надається виселюваним державою, кооперативною або іншою громадською організацією,якій належить будинок ,що підлягає знесенню,або якій призначається підлягаючий переобладнанню будинок (жиле приміщення),а в разі відсутності цієї організації чи неможливості надання нею жилого приміщення виконавчим комітетом місцевої Ради.

Таким чином, обов'язок у вирішенні питання щодо виконання рішення виконкому Одеської міської ради № 978 від 22 серпня 2007 року в частині надання благоустроєного жилого приміщення позивачам ОСОБА_8,ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 покладається на Виконачий комітет Одеської міської ради.

Проте позивачі ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 та окремо позивач ОСОБА_8 просили суд надати нове окреме упорядковане житло в м.Одесі, яке відповідатиме вимогам чинного законодавства , що не відповідає умовам вищезазначеного рішення та є некоректними та необгрунтованими.

Крім того , неповнолітній ОСОБА_6 ,в інтересах якого діє ОСОБА_2 не набув право вимоги на отримання житла ,оскільки рішення Одеської міської ради № 978 від 22 серпня 2007 року не містить відомостей щодо виселення ОСОБА_6 та забезпечення його житлом.

Таким чином , позовні вимоги позивачів є недоведеними та задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та помилково задовольнив позов.

Позивачі ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_8 не позбавлені можливості звернутися з відповідним позовом до суду щодо захисту своїх порушених або невизнаних прав ,або іншим шляхом захистити порушені права.

За таких підстав, відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, апеляційна скарга Виконавчого комітету Одеської міської ради підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.1 ст.309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Одеської міської ради задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2016 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про зобовязання надати житло відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_15

ОСОБА_16

ОСОБА_17