АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/913/16
Справа № 645/6855/15-ц Головуючий 1 інстанції Алфьорова Т.М.
Категорія: сімейні Доповідач: Сащенко І.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Бездітко В.М., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона з відповідачем ОСОБА_4 20.01.2012 року зареєстрували шлюб в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач свої батьківські обов'язки відносно доньки не виконує, її вихованням не займається, не забезпечує матеріально та жодним іншим способом не проявляє батьківського піклування про дитину. Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова, за яким з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання доньки, відповідач не виконує. Внаслідок чого станом на 01.07. 2014 року заборгованість по аліментам становить 12093,78 грн.

Просила позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечував.

Третя особа - Служба у справах Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради свого представника до суду не направила, надала висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо неповнолітньої доньки.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити. При цьому посилається на обставини, викладені у позовній заяві. Зазначає, що мешкає з іншим чоловіком, який виховує дитину, як рідний батько та піклується про фізичний і духовний розвиток дитини.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою відносно батьків.

Проте повністю погодитись з такими висновками судова колегія не може.

Відповідно до вимог ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним та обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Встановлено, 20.01.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.03.2014 року шлюб розірвано (а.с.4).

Відповідач ОСОБА_4, є батьком неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, виданим Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 99 (а.с.5).

Неповнолітня ОСОБА_5 мешкає з позивачкою ОСОБА_3, про що свідчить довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку (а.с.6) та знаходиться на її утриманні.

Аліменти на утримання доньки відповідач не сплачує (а.с.7).

Згідно інформації адміністрації КЗ «Дошкільний навчальний заклад №429 Харківської міської ради», який відвідує ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з грудня 2014 року, мати здійснює всі заходи по вихованню дитини. Батько дитини, ОСОБА_4 жодного разу не у дитячий садок не з`являвся (а.с.29).

Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надало суду висновок № 577 від 02.11.2015 року, в якому зазначило, що вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4, який ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків відносно утримання та виховання неповнолітньої доньки ОСОБА_5

Відповідно до ст.160 СК України - право на звернення з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За приписами ст.164 СК України - батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У ч. 2 п. 16 Пленуму Верховний Суд України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_4 позов визнав та надав нотаріально посвідчену заяву, в якій не заперечував проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.62).

Наслідки позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 судовою колегією роз'яснені.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, судова колегія вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат судова колегія вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, ст. 309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 грудня 2015 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 519,20 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді