АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 686/7019/15-ц
Провадження № 22-ц/792/138/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Федорової Н.О.,

суддів - Карпусь С.А., Матковської Л.О.,

при секретарі - Бондарі О.В.,

з участю: представників позивача - Афадєєва В.В., Кордас Ж.А.,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» в особі Хмельницької філії Національної акціонерної компанії «Украгролізинг» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2015 року у справі за позовом Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» в особі Хмельницької філії Національної акціонерної компанії «Украгролізинг» до ОСОБА_4, приватного підприємства «Автоцентр «Леон-Поділля» про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и л а:

7 квітня 2015 року Державне публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» в особі Хмельницької філії Національної акціонерної компанії «Украгролізинг» (далі - ДПАТ «НАК «Украгролізинг» в особі Хмельницької філії НАК «Украгролізинг») звернулось до суду із вищевказаним позовом. В його обґрунтування зазначив, що ДПАТ «НАК «Украгролізинг» утворене державою в особі Кабінету Міністрів України на виконання Указу Президента України № 111 від 23 лютого 2001 року «Про додаткові заходи щодо подальшого розвитку лізингу в аграрному секторі економіки».

Згідно з п. 5 Статуту ДПАТ «НАК «Украгролізинг» утворене з метою сприяння реалізації державної політики в сфері агропромислового комплексу, забезпечення ефективного функціонування і розвитку виробництва шляхом передачі товаровиробникам на умовах лізингу технічних засобів для зазначеного комплексу, надання виробничих послуг, організації технічного сервісу та для одержання прибутку від провадження підприємницької діяльності.

Предметом діяльності компанії є закупівля і передача у лізинг сільськогосподарської техніки, транспортних засобів та обладнання.

________________________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції Мазурок О.В. Провадження № 22-ц/792/138/16

Суддя-доповідач Федорова Н.О. Категорія № 2

Згідно з п. 1.4 Положення про Хмельницьку філію НАК «Украгролізинг» вона є відокремленим підрозділом компанії та створюється, реорганізовується, у порядку, передбаченому чинним законодавством України та статутом компанії.

25 травня 2012 року ДПАТ «НАК «Украгролізинг» придбало у товариства з обмеженою відповідальністю «Чистий світ - трейд» універсальний апарат для роботи з різними забрудненнями - «Аквамастер NP 15/210 5.5 кВт», вартістю 19690 грн.

Відповідно до наказу директора Хмельницької філії НАК «Украгролізинг» № 10-о від 25 травня 2012 року мийку високого тиску «Аквамастер NP 15/210 5.5 кВт» введено в експлуатацію.

Згідно з видатковою накладною № 2584 від 29 травня 2012 року ДПАТ «НАК «Украгролізинг» набуло право власності на зазначений агрегат, який перебуває на балансі Хмельницької філії та обліковується на рахунку за № 109.

Приватне підприємство «Автоцентр «Леон-Поділля» (далі - ПП «Автоцентр «Леон-Поділля») згідно з договорами зберігання було зберігачем сільськогосподарської техніки НАК «Украгролізинг».

19 грудня 2014 року ОСОБА_4, будучи власником та засновником вказаного підприємства, посилаючись на необхідність вчинення певних дій щодо забезпечення утримання в належному стані переданої НАК «Украгролізинг» сільськогосподарської техніки, отримав мийку «Аквамастер NP 15/210 5.5 кВт».

При цьому, останній зобов'язався зазначений апарат прийняти на зберігання, укласти договір відповідального зберігання та на першу вимогу повернути його Хмельницькій філії НАК «Украгролізинг».

Однак, підписувати зазначений договір ОСОБА_4 відмовився, про що Хмельницькою філією НАК «Украгролізинг» було складено акт № 1 від 19 грудня 2014 року.

Позивачем неодноразово здійснювались дії, спрямовані на належне оформлення договірних відносин, зокрема зазначений договір надсилався поштою, а також, здійснювались виїзди за місцезнаходженням підприємства, проте вони були проігноровані.

4 лютого 2015 року договір зберігання сільськогосподарської техніки з ПП «Автоцентр «Леон-Поділля» було розірвано, усю техніку повернуто НАК «Украгролізинг», проте мийка «Аквамастер NP 15/210 5.5 кВт» залишилась у відповідачів.

А тому, уточнивши позовні вимоги, просив суд витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4, ПП «Автоцентр «Леон-Поділля» та передати Хмельницькій філії НАК «Украгролізинг» універсальний апарат для роботи з різними забрудненнями, мийку високого тиску «Аквамастер NP 15/210 5,5 кВт» вартістю 19600 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Непогоджуючись з даним рішенням, представник ДПАТ «НАК «Украгролізинг» в особі Хмельницької філії НАК «Украгролізинг» - Афадєєв В.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Рішення вважає незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом не надано жодної правової оцінки документам, які свідчать про намагання позивача усіма доступними способами укласти з ПП «Автоцентр «Леон-Поділля» договір відповідального зберігання мийки «Аквамастер NP 15/210 5,5 кВт», а також про умисне ухилення відповідачів від оформлення договірних відносин. Зокрема: актам № 1 від 19 грудня 2014 року, № 2 від 3 лютого 2015 року, згідно яких ОСОБА_4 надавались для підпису два примірники договору відповідального зберігання та два примірники акту приймання-передачі, які він відмовився підписувати. Акт № 3 від 11 лютого 2015 року підтверджує факт направлення на адресу ПП «Автоцентр «Леон-Поділля» супровідного листа № 455 від 31 грудня 2014 року із вказаними документами та пропозицією підписати договір.

Необґрунтованим вважає посилання у рішенні суду на акт приймання-передачі майна від 4 лютого 2015 pоку, відповідно до якого НАК «Украгролізинг» не має претензій до ПП «Автоцентр «Леон-Поділля» щодо кількості та стану переданої техніки (майна) у 2009-2014 роках за договорами відповідального зберігання. Даний акт стосується виключно того майна, яке передавалось підприємству за договорами, тоді як щодо мийки договір не укладався.

Суд неправильно посилається у своєму рішенні на ст. 218 ЦК України, згідно з якою заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами, а рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. При цьому суд не врахував, що пред'явлений НАК «Украгролізінг» позов має недоговірний характер, а тому позовні вимоги за таким позовом можуть доводитися будь-якими передбаченими законом засобами доказування, у тому числі показаннями свідків.

У судовому засіданні були допитані як свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які підтвердили вказані у позовній заяві обставини, однак показання цих свідків залишились поза увагою суду, а зміст їхніх пояснень у рішенні перекручено.

На думку апелянта, показання свідка ОСОБА_11, допитаного за клопотанням представника відповідачів, слід сприймати критично в зв'язку з документально підтвердженим фактом його конфліктних відносин з директором Хмельницької філії НАК «Украгролізинг» ОСОБА_8 Цей свідок давав непослідовні пояснення та часто плутався у них.

Окрім того, судом першої інстанції не взято до уваги висновок оперуповноваженого СДСБЕЗ Хмельницького MB УМВС України в Хмельницькій області Гарука Т.А. від 18 травня 2015 pоку за результатами розгляду звернення директора Хмельницької філії НАК «Украгролізінг» ОСОБА_8 щодо неправомірних дій з боку власника ПП «Автоцентр «Леон Поділля» ОСОБА_4

У судовому засіданні апеляційного суду представники позивача Афадєєв В.В. та Кордас Ж.А. підтримали апеляційну скаргу з мотивів, які в ній зазначені.

Представник відповідачів ОСОБА_3 вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 213 ЦПК України).

Згідно з п.п. 1-8 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду складається з: 1) вступної частини; 2) описової частини із зазначенням: узагальненого викладу позиції відповідача; пояснень осіб, які беруть участь у справі; інших доказів, досліджених судом; 3) мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин; мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти; чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався; 4) резолютивної частини із зазначенням: висновку суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку суду по суті позовних вимог; розподілу судових витрат; строку і порядку набрання рішенням суду законної сили та його оскарження (ст. 215 ЦПК України).

Пленум Верховного Суду України у п.п. 8, 10, 11 постанови від 18.12.2009 року, № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

В описовій частині рішення необхідно, зокрема, вказати: зміст і підстави позовних вимог відповідно до позовної заяви; про внесені зміни підстав чи предмета позову, розміру позовних вимог, якщо вони мали місце, і узагальнено викласти позицію відповідача: чи визнає він позов, а якщо визнає, то повністю чи частково; у разі заперечень - у чому суть заперечень проти позову; пояснення осіб, які беруть участь у справі, висновки органів державної влади або місцевого самоврядування, якщо вони брали участь у справі, а також зазначити докази і обставини, для встановлення яких вони досліджувалися.

У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК).

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Основним актом реалізації судової влади є судове рішення. Тому кожне судове рішення має свідчити про реалізацію конституційних принципів, на яких заснований весь судовий процес. Неякісно написане судове рішення тягне за собою порушення законності, прав, свобод і інтересів особи, що не може мати жодного виправдання.

Отже, якість судового рішення - основний критерій якості правосуддя.

Право сторони на вмотивоване судове рішення, а отже, обов'язок суду мотивувати судове рішення неодноразово висвітлювалось у практиці Європейського суду з прав людини.

Натомість, рішення суду першої інстанції, оригінал якого міститься в матеріалах справи (а.с. 139, 140), не відповідає зазначеним критеріям та вимогам ст. 215 ЦПК України. Зокрема, зміст його шостого абзацу, який викладений на двадцяти семи рядках одним реченням, містить такі мовленеві помилки (синтаксичні, змістовні, стилістичні, пунктуаційні, орфографічні тощо), які унеможливлюють його розуміння. Пояснення свідків є перекрученими, неповними, неточними та занадто стислими. Абзац структурований таким чином, що одночасно містить як елементи описової, так і мотивувальної частин рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд обмежився посиланням на те, що зі сторони позивача не надано доказів, які б підтверджували вчинення правочину з відповідачами стосовно передачі на зберігання аквамастеру та його вибуття з володіння позивача.

З таким висновком погодитись неможливо з наступних підстав.

Апеляційним судом встановлено, що 29 травня 2012 року Державне публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» придбала у ТОВ «Чистий світ» аквамастер NP 15/210 5,5 кВт (3,000-011), вартістю 19690 грн. (а.с. 10, 11).

Даний аквамастер є універсальним апаратом для роботи з різними забрудненнями, є власністю ДПАТ «НАК «Украгролізинг» та перебуває на балансі Хмельницької філії (а.с. 72).

Філія не є юридичною особою, не вправі самостійно укладати цивільні та господарські правочини (угоди), не може бути самостійним суб'єктом права власності та самостійним суб'єктом цивільних (господарських) зобов'язань.

Метою діяльності філії є сприяння реалізації державної політики у сфері агропромислового комплексу, забезпечення ефективного функціонування і розвитку виробництва шляхом передачі товаровиробникам на умовах лізингу технічних засобів для зазначеного комплексу, надання виробничих послуг, організації технічного сервісу, отримання прибутку.

Філію очолює директор, який діє від імені Компанії на підставі виданої йому довіреності; у відносинах з третіми особами директор Філії діє від імені та в інтересах Компанії; Директор філії: є розпорядником майна, переданого Компанією Філії, укладає від імені Компанії та на підставі виданої довіреності договори відповідно до даного Положення та чинного законодавства України; Директор Філії не вправі здійснювати дії, які виходять за межі його повноважень чи входять до виключної компетенції органів управління Компанії згідно із Статутом Компанії та чинним законодавством (п.п. 3.6, 3.7, 4.6, 4.7.8., 4.8. Положення).

Вказане підтверджується даними: видаткової накладної № 2584 від 29 травня 2012 року, випискою по рахунку № 5822 від 24.05.2012 року (а.с. 10, 11); довідки за № 103 від 16.06.2015 року, виданою позивачем (а.с. 72); інвентаризаційного опису основних засобів на 31.10.2013 року Хмельницької філії ДПАТ «НАК «Украгролізинг» (а.с. 92); наказу № 10-о від 25.05.2012 року по Хмельницькій філії «Про введення в експлуатацію «Аквамастер NP 210» (а.с. 12), положення про Хмельницьку філію ДПАТ «НАК «Украгролізинг», випискою з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, витягу з ЄДРПОУ (а.с. 31-37).

19 грудня 2014 року між ДПАТ «НАК «Украгролізинг», від імені якої діяла Хмельницька філія в особі директора ОСОБА_8, та Приватним підприємством «Автоцентр «Леон-Поділля» в особі директора ОСОБА_14 був укладений договір № 22-14-30 відповідального зберігання сівалки СЗ-6 «Ярина», зернозбирального комбайну Дон Лан, УДА-4,5-20, а всього трьох одиниць техніки. Вказане підтверджується даними копії договору, переліку майна, яке передається на відповідальне зберігання та акту приймання-передачі майна (а.с. 57-60).

4 лютого 2015 року зазначена техніка в повному обсязі була повернена ДПАТ «НАК «Украгролізинг», про що сторони договору склали акт приймання-передачі (а.с. 61).

Цим документом вони підтвердили також те, що претензій щодо кількості та стану переданої (поверненої) за даним договором техніки та техніки, яка передавалось у 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014 роках Поклажодавець не має.

Що стосується спірного аквамастера, то встановлено, що 19 грудня 2014 року директор Хмельницької філії ДПАТ «НАК «Украгролізинг» ОСОБА_8 дозволив відповідачу ОСОБА_4 його забрати з СТО «Втормет», де він зберігався, з метою використання в особистих цілях, розпорядившись таким чином державним майном. Ні договору його оренди, ні договору зберігання, ні акту приймання-передачі апарату тощо сторони не укладали. У подальшому позивач не зміг з'ясувати фактичне місце знаходження аквамастера.

Зокрема, вказане підтверджується пояснення свідка ОСОБА_8, директора Хмельницької філії ДПАТ «НАК «Украгролізинг», який пояснив наступне. Аквамастер використовувся їх підприємством для миття кліткового обладнання птиці в с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області. Деякий час вказаний апарат зберігався на території Приватного підприємства «Автоцентр «Леон-Поділля», тобто у відповідача. Однак, у подальшому він прийняв рішення залишити його на території СТО «Втормет» в м. Хмельницькому. Директор даного СТО ОСОБА_7 погодився надати приміщення для його зберігання. Будь-яких договорів не підписували. 19 грудня 2014 року до нього зателефонував ОСОБА_4 та попросив допомогти, зокрема, надати вказаний аквамастер для використання в особистих цілях - помити певну річ. Погодившись, він подзвонив директору СТО ОСОБА_7 та повідомив, що через деякий час до нього приїде ОСОБА_4 за аквамастером. Будь-яких договорів з останнім також не укладали. Забравши вказану річ з СТО, у подальшому відповідач відмовився як укласти договір про її зберігання, так і повернути її.

Свідок ОСОБА_11, який працював начальником відділу лізингу та правового забезпечення Хмельницької філії ДПАТ «НАК «Украгролізинг», підтвердив, що разом з ОСОБА_8 залишив аквамастер у приміщенні СТО «Втормет», яким керує ОСОБА_7 Будь-яких договорів зберігання апарату як з ОСОБА_7, так і з ОСОБА_4 не укладали.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 пояснили, що бачили як ОСОБА_4 забирав своїм автомобілем марки «Пежо» сірого кольору з СТО аквамастер.

Враховуючи встановлені судом обставини та підстави позову, апеляційний суд вважає за необхідне в ньому відмовити, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються, зокрема, до вимоги про витребування майна власником із чужого незаконного володіння (п. 2 ч. 3 ст. 1212 ЦК України).

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 19 своєї постанови від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Зі змісту наведених норм вбачається, що право вимоги майна у особи, яка набула його безпідставно, належить саме власнику такого майна за умови наявності у зобов'язаної особи такого майна.

Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував наявність аквамастеру у відповідачів.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що як у нього, так і на підприємстві, власником якого він є - ПП «Автоцентр «Леон-Поділля», відсутній аквамастер, який просить у нього витребувати позивач. Натомість, всю техніку, яка знаходилась на зберіганні на території підприємства, позивачу було 4 лютого 2015 року повернуто, про що складений відповідний акт. Будь-які претензії станом на час її повернення у позивача були відсутні.

Докази, які б підтверджували протилежне, суду надані не були.

За таких умов, підстави для задоволення позову відсутні.

Що стосується наявних у матеріалах справи актів, відповідно до яких ОСОБА_4 відмовився укласти договір на зберігання аквамастера, то враховуючи принцип свободи договору, вони правового значення не мають та ніяким чином не підтверджують знаходження апарата у відповідачів. Не підтверджують цього і пояснення допитаних у судовому засіданні свідків.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, через неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. У зв'язку з цим, воно підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» в особі Хмельницької філії Національної акціонерної компанії «Украгролізинг» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» в особі Хмельницької філії Національної акціонерної компанії «Украгролізинг» до ОСОБА_4, приватного підприємства «Автоцентр «Леон-Поділля» про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова