У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Карпенко С.О.,
Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,
розглянувши в судовому засіданні справуза позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 липня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі - ПАТ «ПУМБ», банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6537806 від 25 червня 2008 року, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 62 164,11 доларів США, заборгованість за непогашеними процентами за користування кредитом - 11 313,44 доларів США, пеня за порушення строків виконання зобов'язання за кредитним договором - 1 876,80 доларів США, штраф за порушення обов'язків, передбачених п.п. 4.3.2-4.3.6 кредитного договору - 790,00 доларів США, штраф за порушення відповідачем обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування в сумі 53 600,00 грн, обґрунтовуючи свої позовні вимоги неналежним виконанням умов кредитного договору та договору поруки в частині повернення грошових коштів.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 6537806 від 25 червня 2008 року в сумі 76 144,35 доларів США, що у гривневому еквіваленті по офіційному курсу Національного банку України станом на 13 грудня 2013 року (799,3 грн. за 100 доларів США) складає 608 621,80 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «ПУМБ» штраф в сумі 53 600,00 грн, за порушення обов'язку поновлення дії договорів страхування, передбачених пп. 4.3.1 п.4.3 кредитного договору № 6537806 від 25 червня 2008 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «ПУМБ» просить рішення суду першої та апеляційної інстанцій змінити не передаючи справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Апеляційний суд, погодившись з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, виходив з неналежного виконання відповідачами умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та стягнення з відповідачів суми такої заборгованості із зазначенням еквівалента у національній валюті.

Проте повністю погодитися з такими висновками апеляційного суду не можна виходячи з наступного.

Судами установлено, що 25 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 6537806, за умовами якого банк надав позичальникові грошові кошти у користування (кредит) в сумі 79 000,00 доларів США під 14,99 процентів річних, а позичальник зобов'язалась прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням та повернути кредит в строк до 25 червня 2023 року, також сплатити проценти за користуванням кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені кредитним договором.

Відповідно до п. 2.3.2 кредитного договору, кредит надається шляхом перерахування коштів на картковий рахунок позичальника, відкритий у валюті кредиту.

Закрите акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» виконало свої зобов'язання у повному обсязі, надало відповідачеві ОСОБА_6 кредитні кошти в сумі 79 000,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № 459913827 від 25 червня 2008 року (а.с. 60, т. 1).

29 серпня 2009 року між Закритим акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_6 було укладено додаткову угоду № 7940733 до кредитного договору № 6537806 від 25 червня 2008 року, на умовах передбачених вказаним договором (а.с. 54-56, т. 1).

29 квітня 2010 року між Закритим акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_6 було укладено додаткову угоду № 9031435 до кредитного договору № 6537806 від 25 червня 2008 року, на умовах передбачених вказаним договором (а.с. 57-59, т. 1).

З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, 28 вересня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_7 було укладено договір поруки № 6538251, за умовами якого, поручитель поручався перед кредитором за виконання боржником зобов'язань вказаних в договорі. Відповідно до умов п. 1.2. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань боржником в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки. У разі порушення боржником зобов'язань, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо.

Відповідно до умов п. 3.1 ст. 3 договору поруки, у разі порушення зобов'язання боржником кредитор направляє письмову вимогу виконати зобов'язання (або ту чи іншу його частину). Вимоги кредитора буде достатньою для поручителя підставою виконати зобов'язання на суму, вказану в такій вимозі, без будь-яких застережень, умов чи вимог до кредитора про надання додаткової інформації чи документів. Поручитель зобов'язаний виконати пред'явлену вимогу кредитора в валюті зобов'язання в повному обсязі не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання такої вимоги. (п. 3.2. Договору Поруки) (а.с. 48-53, т. 1).

Відповідачі взятих на себе зобов'язань за кредитним договором та договором поруки не виконали, внаслідок чого виникла заборгованість, яка за розрахунком позивача станом на 13 грудня 2013 року становить за тілом кредиту становить 62 164,11 доларів США, заборгованість за непогашеними процентами за користування кредитом - 11 313,44 доларів США, пеня за порушення строків виконання зобов'язань - 1 876,80 доларів США, штраф за порушення обов'язків, передбачених п.п. 4.3.2-4.3.6 кредитного договору -790,00 доларів США та штраф за порушення відповідачем обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування в сумі 53 600,00 грн (а.с. 61-64, т. 1).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Загальні умови виконання зобов'язання зазначені у ст. 526 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок як позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та перевіряючи законність і обґрунтованість цього рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд погодившись з висновками суду першої інстанції, в порушення вимог ст. 212-215, 303, 315 ЦПК України, не встановив у повному обсязі фактичних обставин справи, що мають суттєве значення для її вирішення, не надав належної оцінки наданим сторонами доказам у їх сукупності, зокрема, дійшовши висновку про порушення відповідачами умов кредитного договору щодо своєчасного повернення суми кредиту з урахуванням наданого позивачем розрахунку (а.с. 61-64, т. 1), не звернув уваги на позовні вимоги останнього, з яких вбачається, що він просив стягнути заборгованість з відповідачів саме у валюті кредиту.

Апеляційний суд, погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо зазначення еквіваленту заборгованості в національній валюті України залишив поза увагою, що такий має бути вказаний з розрахунку на момент ухвалення судового рішення за курсом Національного банку України. При цьому, судом не вказано, що саме входить до складу заборгованості, яка підлягає до стягнення, не наведено розрахунку такої заборгованості та не перевірено розміру заборгованості, зазначеної відповідачем ОСОБА_6

За змістом ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» порядок виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, тобто наряду зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією.

Проте вказані положення можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення процентів за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені та штрафів.

Апеляційним судом залишена поза увагою валюта, в якій нарахована пеня і ухвалено рішення про стягнення пені та штрафу за порушення обов'язків, передбачених п.п. 4.3.2-4.3.6 кредитного договору в доларах США з визначенням суми еквівалентній у гривні.

За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» задовольнити частково.

Ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова