Справа № 439/437/16-ц
У Х В А Л А

с у д о в о г о з а с і д а н н я

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без

задоволення

10 листопада 2016 року Бродівський районний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Бунда А.О.,

при секретарі Музичка Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 23 травня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, третя особа Відділ Державної виконавчої служби Бродівського РУЮ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 23 травня 2016 року, ухваленим у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 третя особа Відділ Державної виконавчої служби Бродівського РУЮ про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволено повністю, вирішено стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1 в користь ОСОБА_3 9002.30 доларів США, що еквівалентно за курсом в національній валюті відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.05.2016 року складає 226 871 (двісті двадцять шість тисяч вісімсот сімдесят одна) грн. 51 коп. заборгованості за договором №0503/1 від 05.03.2010 р. про надання консультаційних послуг та 2385.62 грн. сплаченого судового збору. (а.с.28-31).

Представник відповідача по справі ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, покликаючись на те, що вказане рішення прийняте без дослідження важливих обставин справи та за відсутності відповідача, який не зявився в судові засідання 05.05.2016 р. та 23.05.2016р. у звязку з перебуванням його за межами України, а саме в Сполучених Штатах Америки та не отриманням жодних повісток, тому просить визнати неявку відповідача поважною. Крім цього зазначає, що позивач вимагає стягнення курсової різниці, однак, підстави для такого стягнення зазначені ним невірно з огляду на наступне: індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення ВСУ від 28 березня 2012 р. у справі 6-36736 вов 10). Тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні. По-друге, як вбачається з рішення Бродівського районного суду від 14.12.2012 року, позивач в ході розгляду справи зменшив позовні вимоги та відмовився від стягнення нарахованої пені (неустойки). При цьому відмова від позову позбавляє особу в подальшому звертатися до суду з аналогічними позовними вимогами, що суд зобов'язаний роз'яснити (ст. 174 ЦПК). Тому, оскільки, позивач в ході розгляду справи № 2-187/2012 відмовився від стягнення з ОСОБА_1 суми нарахованої пені, яка стягується з інших підстав, ніж основний борг і яку слід вважати окремою вимогою у позові, то в силу положень ст.206 ЦПК України, навіть при наявності процесуального порушення, а саме, відсутності ухвали суду у справі № 2-187/2012 про закриття провадження в частині позовних вимог, повторне звернення до суду з приводу спору між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про той самий предмет і з тих самих підстав (стягнення неустойки) не допускається. По-третє, у заочному рішенні суду зроблено посилання на п.17 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», зокрема, зазначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Таким чином, застосування судом, вказаної правової позиції ВССУ є помилковим, оскільки вона стосується виключно кредитних правовідносин і не може застосовуватися до договірних правовідносин, які повязані із наданням послуг.

08.11.2016 року від позивача ОСОБА_3 надійшло заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, відповідно до якого він повідомляє наступне: відповідно до матеріалів цивільної справи за його позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, судова повістка була направлена відповідачу на адресу його реєстрації, тому, вважає, відповідача належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду справи. Крім цього, позивач не ставить питання про стягнення з відповідача втрат від інфляції, стягуючи виключно різницю боргу між встановленим розміром згідно п.6 Договору та фактично сплаченими коштами. При цьому, інша частина боргу, яка вже сплачена на виконання рішення Бродівського районного суду, до предмета позову не включається. Проте станом на даний час у звязку із зміною курсу валют та формулюванням п.6 Договору (який вказує, що належним виконання зобовязання є сплата грошових коштів в національній валюті по курсу НБУ на момент сплати), тобто у відповідача залишився борг. По-третє, у справі №2-187/2012 позивачем нараховано неустойку за період з моменту укладення договору до моменту ухвалення рішення 14.12.2012, тому подана заява стосується відмови у неустойці виключно за зазначений період, що був предметом позову по справі №2-187/2012р. Крім цього, відповідачем у заяві не доведено наявність одночасно двох умов для скасування заочного рішення, передбачених ст.232 ЦПК України.

Сторони та їх представники в судове засідання не зявилися, просили суд розгляд заяви проводити у їх відсутності. В силу вимог ст.231 ч.1 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви про перегляд заочного рішення, тому судове засідання проведено у відсутності сторін без фіксування технічними засобами, що відповідає вимогам ст.197 ч.2 ЦПК України.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх представленими доказами, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Відповідно до ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причини і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, справа до судового засідання призначалась неодноразово. 05.05.2016 р. судове засідання було відкладено у звязку з першою неявкою відповідача, який був повідомлений належним чином (а.с.16), зважаючи на положення ч.5 ст.74 ЦПК України, яке передбачає, що судова повістка надсилається за адресою місця проживання чи місця перебування фізичної особи, зареєстрованою у встановленому законом порядку (місцем реєстрації відповідача є м.Броди вул.В.Фільварки,56 (а.с.12)). У разі відсутності осіб, які берують участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

В судове засідання 23.05.2016 р. відповідач повторно, не зявився хоча був повідомлений про час і місце судового засідання (а.с.24) до судового засідання про причини неявки суд не повідомив. Крім цього не було представлено жодних доказів, які б підтверджували поважність причини неявки в судове засідання 23.05.2016 р. Тому, з врахуванням ч.5 ст.74 та ст.ст.224-226 ЦПК України, винесено заочне рішення.

Суд вважає, що відповідач у встановленому законом порядку повідомлявся про судове засідання, що підтверджено матеріалами справи.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права, так як кожен раз, у передбаченому законом порядку, повідомлявся про розгляд справи належним чином.

Крім цього представником відповідача не подано до заяви про перегляд заочного рішення жодних доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи і призвели б до постановлення іншого рішення суду і таких в судове засідання не надано.

А тому суд не знаходить підстав для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст. 231 ч.3 п.1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 23 травня 2016 року залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: ОСОБА_4