Провадження № 2-2163/16
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лазаренко В.В.

при секретарі - Кучерині Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

09.12.2015 позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 28.09.1991 року з відповідачкою ОСОБА_2.

Зазначає, що від шлюбу сторони мають спільну дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивач посилається на те, що сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на шлюб та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Посилається на те, що примирення між сторонами не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам.

В судове засідання позивач не з'явився. 01.02.2016 подав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася. 01.02.2016 подала суду письмову заяву в якій зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, проти задоволення позову не заперечує, просить розглядати справу за її відсутності. Враховуючи наведені вище заяви сторін, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28 вересня 1991 року сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за номером 996, що вбачається із свідоцтва про шлюб НОМЕР_1, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві.

Від шлюбу сторони мають малолітнью дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 22.06.2002 року.

Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки.

Відповідачка, ОСОБА_2, подала суду письмову заяву про визнання нею позову про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Враховуючи обставини наведені вище, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а тому вважає за необхідне позов задовольнити.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 487, 20 грн.

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 3, 10-11, 57-60, 88, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 28 вересня 1991 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 996) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: