Єдиний унікальний номер 234/8496/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1862/2016
Єдиний унікальний номер 234/8496/16-ц Головуючий у 1 інстанції Карпенко О.М.
Номер провадження 22-ц/775/1862/2016 Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів Корчистої О.І., Тимченко О.О.

за участю секретаря Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» про захист прав споживачів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 14 вересня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 14 вересня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» про захист прав споживачів відмовлено в повному обсязі; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення, ухвалити нове, оскільки суд не повному обсязі з'ясував всі обставини справи, неправильно застосував норми цивільного кодексу та умови договору страхування: суд не звернув уваги на те, що порушення ним правил дорожнього руху не доведено належними доказами, в той час як факт встановлення йому групи інвалідності та отримання травми є підставами для виплати страхового відшкодування та підтверджено медичними довідками.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» Бикова М.А.заперечувала проти задоволення скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що 04 квітня 2007 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» укладено договір особистого страхування, 15 жовтня 2011 року відбулася ДТП, внаслідок якої ОСОБА_1 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження; позивачу призначено третю групу інвалідності безстроково; у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» відмовив, оскільки відсутній страховий випадок; позивач ані до адміністративної, ані до кримінальної відповідальності за вказаною ДТП не притягувався.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність складу злочину або відсутність адміністративного правопорушення не означає відсутності вини для цивільно-правової відповідальності; у виплаті страхового відшкодування відмовлено на законних підставах.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що 4 квітня 2007 року між ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ОСОБА_1 укладено договір особистого страхування №KTH3LK00320070, за яким страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодо набувачеві, а страхувальник зобов'язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови страхування; п. 11 строк дії договору : з 4 квітня 2007 року по 3 квітня 2008 року включно. При бажанні страхувальника застрахуватися на строк, більший за 12 місяців та сплаті страхового платежу, цей договір діє 12 місяців і щорічно лонгується на такий же строк - до повного погашення кредитної заборгованості - у разі сплати наступних страхових платежів (арк..спр.30).

1 квітня 2011 року позивачем сплачено страховий платіж в сумі, обумовленій договором - 188,40 грн.(арк..спр.88), отже, договір продовжив свою дію.

На підставі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

15 жовтня 2011 року сталася ДТП за участю автомобіля під керуванням ОСОБА_1 (арк..спр.12), внаслідок чого він отримав важкі тілесні ушкодження та визнано інвалідом спочатку другої (арк..спр.89), а в подальшому третьої групи (арк..спр.11)

Пунктом 7.1 договору особистого страхування, укладеного між сторонами передбачено перелік страхових випадків, в якому під № 277 зазначено стійка втрата працездатності (встановлення інвалідності) внаслідок нещасного випадку.

Листом від 13 листопада 2015 року №13-11/02-03 відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування на підставі п.4.2 Умов страхування, оскільки нещасний випадок стався внслідок порушення застрахованою особою норм та правил безпеки праці та правил дорожнього руху.

Положеннями ст.991 ЦК України визначено випадки відмови від здійснення страхової виплати, а саме: навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації; вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; несвоєчасне повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; наявність інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Відповідно до п.4.2 Умов страхування, які є невід`ємною частиною договору особистого страхування (арк..спр.30-31) не визнаються страховими випадками, в тому числі: стійка втрата застрахованою особою працездатності (встановлення інвалідності) внаслідок нещасного випадку, які відбулися внаслідок порушення застрахованою особою норм та правил безпеки праці та правил дорожнього руху.

Ця підстава не суперечить закону. Страхувальник - позивач по справі погодився з такою умовою договору, підписавши його (за умовами договору особистого страхування Умови страхування є невід`ємною частиною цього договору).

З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 16 січня 2012 року (арк..спр.12) виходить, що в діях ОСОБА_1 під час ДТП вбачається невідповідність вимогам п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв'язку з настанням події ДТП.

Виходячи з викладеного висновки суду першої інстанції про законність рішення відповідача про відмову у виплаті страхового відшкодування відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги стосуються оцінки доказів.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

За своєю формою рішення суду відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України.

Згідно ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Виходячи з вказаної норми закону, до компетенції суду апеляційної інстанції не входять повноваження щодо переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції з додержанням встановленого порядку.

За вказаних обставин доводи позивача про неправильну оцінку досліджених судом першої інстанції доказів є необґрунтованими. Нових доказів, які б давали підстави для задоволенні позовних вимог, у дослідженні яких судом першої інстанції було неправомірно відмовлено або їх неподання було зумовлено поважними причинами, позивачем не надано.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи і дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення. Нові докази не досліджувались апеляційним судом.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційний суд на підставі ст.308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 14 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: