№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6119/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Кириченко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі:Юрченко А.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - Медвецького Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 19 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

2 вересня 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» про поновлення її на посаді начальника управління правового забезпечення відповідача.

Обґрунтовувала свої вимоги тим, що 3 серпня 2015 року наказом № 175-к, виданим відповідачем 31 серпня 2015 року, була звільнена з посади начальника Управління правового забезпечення та посилалась на те, що фактичного скорочення чисельності та штату працівників на підприємстві не було і реальних змін в організації праці відповідача не проводилось, а відбулось формальне перейменування посад, із залишенням посадових обов'язків, які виконувала позивач.

Відповідач, на думку позивача, у зв'язку зі зміною в організації праці повинен був здійснити перестановку (перегрупування, переміщення) її з посади начальника управління правового забезпечення на посаду начальника юридичного управління.

У своєму позові також позивач зазначала, що попередження про її звільнення є незаконним, оскільки таке попередження було доведено до неї в період відпустки позивача. Також позивач наголошувала на тому, що відповідач затримав видачу їй трудової книжки, копії наказу про звільнення та з цих підстав вважає, що договір з нею є продовженим та відповідач, у відповідності до положень ст. 235 КЗпП України, повинен поновити її на попередній роботі.

Просила стягнути з відповідача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу та моральну шкоду у сумі 20 706,00 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 19 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі посилалась на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Представник ПАТ «Укртранснафта» - Медвецький Т.А. проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_3 в 2006 році була прийнята на посаду начальника управління правового забезпечення, а наказом № 175-к від 31 липня 2015 року звільнена 3 серпня 2015 року з роботи у зв»язку зі змінами в організації виробництва і праці та скороченням чисельності і штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України з виплатою компенсації та вихідної допомоги.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд виходив із того, що при звільненні ОСОБА_3 не було порушень вимог трудового законодавства.

Такий висновок суду першої інстанції грунтується на встановлених обставинах і відповідає нормам матеріального права.

Пунктом 1 ч.1 ст.40 КЗпП України передбачена можливість розірвання трудового договору власником або уповноваженим ним органом у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації або перепрофілювання підприємства. Установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України в п.19 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов»язані зі звільненням за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов»язані з»ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержані власником або уповноваженим ним органом норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази змін в організації виробництва і праці, того, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві , в установі, організації, чи користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

У зв»язку з необхідністю покращення рівня організації юридичної роботи в товаристві, наказом Товариства від 18 травня 2015 року № 73 було створено юридичне управління у складі: відділу правового забезпечення договірної роботи, відділу загально правової роботи і відділу судової роботи ( т.1 а.с.77).

Відповідно був проведений і функціональний розподіл обов»язків між працівниками, які входять до складу зазначених відділів, що підтверджується їхніми посадовими інструкціями. Також був проведений кваліфікаційний поділ обов»язків працівників юридичної служби в залежності від ступеню складності виконуваних робіт, налагоджений ефективний контроль за термінами виконання доручень, створена відповідна електронна база, тобто введене нова форма організації праці.

Після проведення зазначених змін в організації виробництва і праці наказом ПАТ «Укртранснафта» від 29 травня 2015 року № 94 ( т.1 а.с.78-79), у зв»язку з виробничою необхідністю та перерозподілом функціональних обов»язків, були внесені зміни до організаційної структури та штатного розпису працівників апарату управління відповідача та ліквідовано Управління правового забезпечення у складі: відділу договірної та правової роботи і відділу претензійно-правової роботи, представництва в судах та інших органах влади, а також скорочені всі, без виключення, посади цього управління, в тому числі і посада начальника управління.

2 червня 2015 року позивач була попереджена про скорочення своєї посади та наступне вивільнення за п.1 ст.40 КЗпП України, про що свідчить її особистий підпис у попередженні про скорочення посади та наступне звільнення від 2 червня 2015 року № 26-03/276/2333.

Після попередження про подальше вивільнення позивачу було запропоновано для можливого працевлаштування всі існуючі у відповідача вакантні посади, що підтверджується листами від 6 липня 2015 року №№ 26-03/405/2949 та 26-03/406/2950. Від запропонованих вакантних посад позивач відмовилася.

7 липня 2015 року ПАТ «Укртранснафта» направило голові профспілкової організації апарату управління ПАТ «Укртранснафта» подання № 26-03/412/2985 щодо надання згоди на звільнення ОСОБА_3 у зв»язку зі змінами в організації виробництва і праці та скорочення штату працівників, згідно з п.1 ст.40 КЗпП України.

31 липня 2015 року Первинна профспілкова організація апарату ПАТ «Укртранснафта» листом № 63-00/37 повідомила відповідача про надання згоди на звільнення ОСОБА_3 - начальника Управління правового забезпечення.

Наказом товариства від 31 липня 2015 року № 175-к ОСОБА_3 була звільнена з посади начальника управління правового забезпечення у зв»язку із змінами в організаційній структурі та штатному розписі, перерозподілом функціональних обов»язків, скороченням штату працівників Управління правового забезпечення товариства, з наданням пільг і компенсацій, передбачених чинним законодавством України (т.1 а.с.17).

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що оскільки в товаристві змін в організації виробництва і праці не відбулося, тому відсутні підстави вважати законним її звільнення на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, колегія суддів відхиляє, оскільки є встановленим, що в апараті управління ПАТ «Укртранснафта» дійсно відбулися зміни, був проведений функціональний розподіл обов»язків між працівниками, введена нова форма організації праці. Після проведення зазначених змін в організації виробництва і праці наказом відповідача від 29 травня 2015 року № 94, у зв»язку з виробничою необхідністю та перерозподілом функціональних обов»язків, були внесені зміни до організаційної структури та штатного розпису працівників апарату управління відповідача, ліквідовано Управління правового забезпечення, посаду начальника якого обіймала позивач, зі скороченням всіх посад цього управління ( т.2 а.с.43).

Крім того, доводи апеляційної скарги в тій частині, що накази від 18 травня 2015 року № 73 та від 29 травня 2015 року № 94 видані тимчасово виконуючим генерального директора товариства з перевищенням повноважень не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки цими наказами були внесені зміни до організаційної структури та штатного розпису працівників апарату управління ПАТ «Укртранснафта», що за п.п. 14.3.9,14.3.10 п.14..3 Статуту ПАТ «Укртранснафта» належить до повноважень голови правління ( генерального директора) товариства ( а.с.175 - 204 т.1), а не затверджувалась організаційна структура товариства, що за положеннями п.п.11.4.31 п.11.4 Статуту належить до повноважень загальних зборів акціонерів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач була попереджена про наступне вивільнення у перший день відпустки - 2 червня 2015 року також не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування рішення, виходячи з роз»ясень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.19 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», а саме, що чинне законодавство не передбачає виключення із строку попередження працівника про наступне звільнення ( не менш ніж за 2 місяці) часу знаходження його у відпустці або тимчасової непрацездатності. При недодержанні строку попередження працівника про звільнення, якщо він не підлягає поновленню на роботі з інших підстав, суд змінює дату його звільнення, зарахувавши строк попередження, протягом якого він працював.

Судом установлено, що 2 червня 2015 року ОСОБА_3 була попереджена про наступне вивільнення, а 3 серпня 2015 року була звільнена, тобто звільнення позивача здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства ( ч.1 ст.49-2 КЗпП України).

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що при звільнення позивача 3 серпня 2015 року їй не було видано трудову книжку колегія суддів відхиляє, оскільки зазначені обставини не можуть бути підставою для поновлення позивача на роботі, а вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв»язку з затримкою видачі трудової книжки остання не заявляла.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та ухвалив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: