Провадження №2/359/2159/2016
Справа №359/6271/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

18 жовтня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області про тлумачення заповіту, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що 26 грудня 2014 року померла її матір ОСОБА_2 За час свого життя, а саме 17 січня 1995 року вона склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі №338, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження: автомашину марки ВАЗ-21063-10, номерний знак НОМЕР_1, гараж, що знаходиться в кооперативі «Мотор» в м. Борисполі під №71, та дачу, що знаходиться в кооперативі «Факел» в с. Процеві Бориспільського району, заповіла дочці ОСОБА_1 У встановлений законом строк ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки зі змісту заповіту незрозумілим є розпорядження заповідача, оскільки юридичного визначення поняття «дача» не існує. Таким чином, оскільки розпорядження заповідача є незрозумілим, тому позивач просить суд здійснити тлумачення заповіту, складеного ОСОБА_2 17 січня 1995 року таким чином: ОСОБА_2 заповіла своїй дочці ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,052 га з кадастровим номером :03:001:1283 для ведення садівництва, що розташована на території СТ «Факел» Процівської сільської ради Бориспільського району, що належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-КВ №004713 від 16 березня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №1317.

У судовому засіданні позивач підтримала предявлений позов та наполягала на його задоволенні.

Представник Процівської сільської ради Бориспільського району у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 26 грудня 2014 померла ОСОБА_2 Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім'я, серії 1-ОК №325264 (а.с.10).

17 січня 1995 року ОСОБА_2 було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 за реєстровим №338. За даним заповітом ОСОБА_2 заповіла своїй дочці ОСОБА_1 автомашину марки ВАЗ-21063-10, номерний знак НОМЕР_1, гараж, що знаходиться в кооперативі «Мотор» в м. Борисполі під №71, та дачу, що знаходиться в кооперативі «Факел» в с. Процеві Бориспільського району (а.с.11).

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

З копії спадкової справи №78/2015 від 10 березня 2015 року, заведеної Бориспільською міською державною нотаріальною конторою, вбачається, що ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.52). Таким чином вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2

Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки у заповіті спадкодавця, посвідченому нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зазначено, що ОСОБА_2 заповіла дачу, а не земельну ділянку. Тоді як поняття «дача» не має юридичного визначення, а тому розпорядження заповідача є незрозумілим (а.с.14).

Згідно зі ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст.213 цього Кодексу.

Згідно ж положень ст.213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Оскільки зі змісту заповіту, складеного ОСОБА_2, посвідченого державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 від 17 січня 1995 року, вбачається, що ОСОБА_2 заповіла своїй дочці дачу, що знаходиться в кооперативі «Факел» в с. Процеві Бориспільського району.

В той же час ОСОБА_2 належала на праві власності земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:1283 площею 0,052 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, що розташовується в СТ «Факел» Процівської сільської ради Бориспільського району. Вказана обставина підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №004713 (а.с.14-18), витягом з державного реєстру земель про присвоєння кадастрового номера земельній ділянці (а.с.19), витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.20-21).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити дійсні наміри спадкодавця щодо розпорядження спадковим майном, а саме шляхом встановлення, що ОСОБА_2 заповіла своїй дочці ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:1283 площею 0,052 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, що розташовується в СТ «Факел» Процівської сільської ради Бориспільського району.

На підставі викладеного та керуючись ст.213, ст.1233, ч.1 та ч.2 ст.1236, ст.1256 ЦК України, п.2 ч.1 ст.208, ч.3 ст.209, ст.ст.212-215 та ст.218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Здійснити тлумачення заповіту, складеного ОСОБА_2 17 січня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_3, зареєстрованого у реєстрі за №338, таким чином: ОСОБА_2 заповіла на користь своєї дочки ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,052 га з кадастровим номером :03:001:1283 для ведення садівництва, що розташована на території СТ «Факел» Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області, що належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-КВ №004713 від 16 березня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №1317.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення, на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський