Справа № 214/1598/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 листопада 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Прасолова В.М.

при секретарі - Горбуновій Л.С.

за участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

за участю представника відповідача - Назаренко (попереднє прізвище «Антощенко») О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Первісно до суду звернувся з позовом ОСОБА_3 до Криворізького міського відділення енергозбуту ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», остаточно уточнивши який та зазначивши відповідачами ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та Криворізьке міське відділення енергозбут ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», в якому просив: стягнути з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 4298 грн. 22 коп. матеріальних збитків, кошти за сплату послуг банку - 42 грн. 98 коп.; 1102 грн.70 коп. матеріальних збитків; кошти за сплату послуги банку - 11 грн. 03 коп.; моральну шкоду - 6000 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову навів наступне. 05.11.2014р. отримав лист попередження від Криворізького міського відділення енергозбут ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про припинення постачання електроенергії, що нібито має заборгованість за рішенням суду в розмірі 4298,22 грн. 15.11.2014р. звернувся із заявою до Криворізького міського відділення енергозбут ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» з проханням надати інформацію щодо заборгованості в розмірі 4298,22 грн., оскільки заборгованості не має. 29.12.2014р. отримав лист від начальника Криворізького міського управління енергозбуту ОСОБА_4, з якого йому стало відомо, що у разі відмови від сплати 4298,22 грн. Криворізьке міське відділення енергозбут ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» звернеться до суду та має право припинити постачання електроенергії після судового рішення на користь енергопостачальника. 03.02.2015р. Криворізьке міське відділення енергозбуту ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», без рішення суду, відключив постачання електроенергії за його, позивача, будинком, та будинком його сина. 05.02.2015р. зібравши суму грошей, які незаконно вимагав відповідач, у розмірі 4298,22 грн. нібито за несплату заборгованості, а також суму 1102,70 за підключення, був змушений їх сплатити. За два дня у нього та сина пропали всі продукти в холодильниках, онучка зламала ногу і у темряві сидіти його родини не могли. З такими діями відповідачів не згоден, тому змушений звернутись до суду з позовом. Згідно п. 53 «Правил користування послугами постачальника електроенергії для населення», відповідач повинен був звернутись спочатку до суду і лише за рішенням суду мав право припинити постачання електричної енергії. Вважає, що відповідач, порушуючи вищезазначену норму «Правил», безпідставно відключив два будинки з різними господарями від постачання електроенергії.

Відповідач, у своєму листі від 05.11.2014р. № 43959/РВЕ107000, наголошував, що він, позивач, нібито, має заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 4298,22 грн., яка підтверджується рішенням суду, але начальник Криворізького міського відділення енергозбуту ПАТ «ДТЕК Дніпрооблеиерго» ОСОБА_4 рішення суду йому, позивачу, не надав. 23 січня 2015р. Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу надав відповідь, що матеріали цивільної справи № 2-1440/06 за позовом ОСОБА_3 до ПАТ знищені. 21.04.2015р. у судовому засіданні представник ПАТ надав до Саксаганського районного суду заперечення, з копією рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18 квітня 2008р. Про рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18 квітня 2008р. йому, позивачу, нічого невідомо, оскільки такого суду не було. Вважає, що рішення отримано незаконно з анексованої території Автономної Республіки Крим. Окрім того, Міністерством юстиції України Тернівського відділу державної виконавчої служби, 22.03.2006р. було відкрито виконавче провадження лист № 2 - 1440 , та стягнуто з нього на користь ПАТ 530,93 гривні боргу за рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області м. Кривого Рогу від 19 жовтня 2006 р. Інших рішень Міністерства юстиції України, щодо повторного стягнення з нього коштів нібито за рішенням Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18 квітня 2008р. немає. Із запереченням відповідача не згоден, оскільки рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 22.03.2006р. за цивільною справою № 2-1440/06 - скасоване, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області м. Кривого Рогу 19.10.2006р. За рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області м. Кривого Рогу від 19.10.2006р. було зменшено суму відшкодування збитків на користь відповідача з 4460 грн.23 коп. на суму 479 грн. 93 коп. Тернівським відділом державної виконавчої служби Криворізького управління юстиції виконавчим листом № 2-1440 від 22.03.2006р. було стягнуто з ОСОБА_3 на користь відповідача 530 грн. 93 коп. боргу. Вважає, що таким чином, 22 березня 2006 року у ОСОБА_3 не було жодного боргу перед відповідачем. За рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області м. Кривого Рогу від 19.10.2006р., яке набрало законної сили, на його користь з відповідача було стягнуто моральну шкоду 500 грн. Відповідачем до теперішнього часу це рішення не викопано, яке є обов'язковим до виконання усіма органами державної влади, органами самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. Окрім того, відповідач стягнув з нього додатково 1102,70 грн. за підключення до електроустановки. Сплатив цю суму у зв'язку з тим, що за першим відключенням у 2003 році півтора року родина була без постачання електроенергії. Тому, був змушений сплатити незаконні суми 4298,22 грн., 42,98 грн., 1102,70 грн., 11,03 грн. На протязі семи років ПАТ не зверталось до нього з будь якими претензіями, а також до Міністерства юстиції України, щодо стягнення заборгованості. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Тому, вважає всі дії відповідача у 2014р., щодо стягнення 4298,22 грн. незаконними. Від неправомірних дій зазнав додаткової моральної шкоди, яку оцінює у розмірі 6000, 00 грн.

У зв'язку зі смертю позивача, ухвалою суду від 12 липня 2016 року до участі в справі була залучена дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в якості правонаступника померлого позивача ОСОБА_3 - в частині позовних вимог про стягнення збитків.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 подала до суду уточнений позов, в якому, зазначивши відповідачем ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» (далі за текстом «ПАТ»). Просить стягнути з ПАТ на свою користь: 4298 грн. 22 коп. матеріальних збитків; 1102 грн.70 коп. матеріальних збитків; моральну шкоду - 6000 грн. 00 коп., а також судові витрати в сумі 343 грн. 60 коп. В обґрунтування позову вказала наступне. Її, ОСОБА_1, родина 05.11.2014р. отримала лист попередження від Криворізького міського відділення енергозбут ПАТ, про припинення постачання електроенергії, що нібито мається заборгованість в розмірі 4298,22 грн. 15.11.2014р. її чоловік звернувся із заявою до Криворізького міського відділення енергозбуту ПАТ, з проханням надати інформацію, щодо заборгованості в розмірі 4298,22 грн., оскільки заборгованості не було. 29.12.2014р. на заяву від 15.11.2014р. отримали лист від начальника Криворізького міського управління енергозбуту ОСОБА_4, з якого стало відомо, що у разі відмови від сплати 4298,22 грн. ПАТ звернеться до суду та має право припинити постачання електроенергії. 03.02.2015р. ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», без рішення суду відключив постачання електроенергії їхнього будинку по вул. Верещинського, 2. 05.02.2015р. зібравши суму грошей, які незаконно вимагав відповідач у розмірі 4298,22 нібито за несплату заборгованості, а також суму 1102,70 за підключення, були змушені їх сплатити, оскільки за два дня у них пропали всі продукти в холодильнику, онучка зламала ногу і у темряві сидіти родина не могла. З такими діями відповідача родина була не згодна, тому змушені були звернутись до Саксаганського районного суду з цивільним позовом про відшкодування матеріальних збитків та стягнення моральної шкоди. 24 липня 2015р. від постійних переживань, з приводу судового розгляду, помер ОСОБА_3 Згідно п. 53 «Правил користування послугами постачальника електроенергії для населення», відповідач повинен був звернутись спочатку до суду і лише за рішенням суду мав право припинити постачання електричної енергії. 15 листопада 2014 року ОСОБА_3 в своєму листі просив надати рішення суду, відповідно до якого було припинено електропостачання. 29 грудня 2014 року начальник Криворізького міського відділення енергозбуту рішення суду не надав. 21.04.2015р. у судовому засіданні представник ПАТ надав до Саксаганського районного суду заперечення з копією рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18 квітня 2008р. Про рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18 квітня 2008р. їм нічого не було відомо, оскільки такого суду не було. Вважає, що рішення отримано незаконно з анексованої території Автономної Республіки Крим. Окрім того, Міністерством юстиції України Тернівського відділу державної виконавчої служби, 22.03.2006р. було відкрито виконавче провадження лист № 2 - 1440 , та стягнуто з зарплати чоловіка на користь ПАТ 530,93 гривні боргу за рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області м. Кривого Рогу від 19 жовтня 2006 р. Інших рішень Міністерства юстиції України, щодо повторного стягнення коштів нібито за рішенням Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18 квітня 2008р. відповідач не надав.

На протязі семи років ПАТ не зверталось до них з будь якими претензіями, а також до Міністерства юстиції України, щодо стягнення будь - якої заборгованості. Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Тому вважає, всі дії відповідача у 2014р. , щодо стягнення 4298,22 грн., а також 1102,70 грн. є незаконними.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та підтвердив зміст позову. Також пояснив, що моральна шкода полягає в тому, що було відключено електропостачання, онука зламала ногу, зіпсувалися продукти. Доказів про перелом ноги, про те, що зіпсувалися продути, надавати не бажає. З положеннями ст. 53 «Правил» згоден, якщо б ПАТ зверталося до суду, то дії відповідача були б правильними. До апеляційного суду АР Крим про те, чи виносилося рішення 18 квітня 2008 року, не зверталися. Копію зазначеного рішення суду позивач отримав.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що збитків позивачу не наносили, моральну шкоду не завдавали. Відключили позивача тому, що було рішення суду про стягнення боргу. Термін для відключення від електропостачання, після того, як судом встановлена заборгованість споживача, не встановлений. Крім того, подала письмові заперечення (а.с.36-37), згідно яких відповідно до ч.1 ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні та юридичні особи. Статтею 80 ЦК України чітко визначено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом поряду. Криворізьке міське відділення енергозбуту є окремим підрозділом ПАТ без права юридичної особи Таким чином, Криворізьке міське відділення енергозбуту ПАТ не може бути відповідачем по справі. Вважає невірним твердження позивача стосовно відсутності заборгованості. На підтвердження своїх доказів позивач долучив до позовної заяви копію рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2006 року, відповідно до якого, зменшено стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ Енергопостачальної організації «Дніпрообленерго» відшкодування збитків з 4460 грн. 23 коп. до 479 грн. 93 коп. Вважає, що позивач залишає поза увагою рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної республіки Крим від 18 квітня 2008 року, відповідно до якого рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2006 року скасовано повністю, рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 22 березня 2006 року в частині задоволення позову ОСОБА_3 до ВАТ ЕК «Дніпрообленерго» про стягнення моральної шкоди скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову. В іншій частині рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 22 березня 2006 року залишено без змін. Відповідно до 349 ЦПК України рішення і ухвала касаційного суду набирають законної сили з моменту їх оголошення. Згідно до ст.13 Закону України «Про судоустрій» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Аналогічні положення містяться у ст. 14 ЦПК України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Таким чином, відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 р. (далі за текстом «ПКЕЕН») у разі відмови споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника. Оскільки позивач так і не сплатив заборгованість, 03.02.2015р. енергопостачальником було припинено постачання електричної енергії до помешкання позивача. Відповідно до п. 36 ПККЕН відновлення електропостачання споживача здійснюється протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості після усунення порушень і оплати споживачем заборгованості, витрат на повторне підключення та збитків, завданих енергопостачальнику. Тому відновлення постачання електричної енергії і було поновлено після оплати позивачем заборгованості по акту про порушення ПКЕЕН та витрат на повторне підключення. Вважає, що неправомірними є вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не надано ніяких доказів спричинення йому будь-яких моральних страждань, хоча згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. 23 ЦК України повинно бути зазначено, в чому виражається моральна шкода. Наполягає, що кожне твердження, викладене у позовній заяві, повинно бути підтверджено документально. У матеріалах справи відсутній жоден документ, який би доказував наявність завдання моральної шкоди. Жодного висновку спеціаліста в галузі психології, яким би було чітко встановлено наявність завдання моральної шкоди та причину її завдання через дії енергопостачальника, в матеріалах справи відсутній. Основною підставою притягнення особи до цивільної відповідальності у вигляді стягнення з неї моральної шкоди є наявність фізичного болю та страждання, душевного страждання, приниження честі та гідності (ст. 23 ЦК України), що також не вбачається в даному випадку. Позивачем взагалі не надано доказів завдання моральної шкоди. В позовній заяві повинно бути зазначено, чим завдано моральної шкоди, з яких міркувань виходив позивач, обчислюючи її розмір, та якими доказами це підтверджується.

У судовому засіданні також безпосередньо досліджені наступні письмові докази: лист-попередження (а.с.4), заява ОСОБА_3 від 15 листопада 2014 року (а.с.5), відповідь ПАТ від 29 грудня 2014 року на звернення позивача від 1 грудня 2014 року (а.с.6), акт про відключення (а.с.7), протест від 21 травня 2014 року (а.с.8), рішення суду від 19 жовтня 2006 року (а.с.9-13), повідомлення ВДВС ОСОБА_3 від 12 лютого 2015 року (а.с.14), квитанції, рахунки (а.с.15), повідомлення (а.с.32), розрахунковий листок (а.с.33-34), повідомлення про злочин (а.с.35), рішення суду від 22 березня 2016 року (а.с.38-41), рішення суду від 18 квітня 2008 року (а.с.42-44, 62-63, 68-69), повідомлення позивачу від Саксаганського районного суду від 21 січня 2015 року (а.с.50), заява позивача до суду від 22 листопада 2014 року (а.с.70), повідомлення ВДВС (а.с.93), відомості по особовому рахунку (а.с.103-107), паспорт ОСОБА_1 (а.с.64), свідоцтво про смерть (а.с.125).

Суд, керуючись вимогами ст. 60 ЦПК України, згідно якої доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, відповідно до ст. 58 ЦПК України, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: лист попередження,(а.с.4), акт про відключення (а.с.7), квитанції, рахунки (а.с.15), так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про дії відповідача щодо відключення від електропостачання та сплату позивачем грошей, вартість підключення.

Суд вважає належними доказами: рішення судів від 22 березня 2006 року, 19 жовтня 2016 року, 18 квітня 2008 року (а.с.9-13, 38-41, 42-44, 62-63, 68-69), так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про звернення відповідача з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_3 вартості не облікованої електричної енергії.

Суд вважає належними доказами: заяву (а.с.5) та відповідь (а.с.6), так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про звернення ОСОБА_3 до відповідача та роз'яснення йому підстав для сплати вартості не облікованої електричної енергії.

Суд вважає неналежними доказами: протест (а.с.8), повідомлення (а.с.35, 50, 93), заяву (а.с.70), так як вони не містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про дії відповідача щодо відключення від електропостачання та сплату позивачем грошей.

Суд вважає неналежним доказом повідомлення ВДВС ОСОБА_3 від 12 лютого 2015 року (а.с.14), так як в ньому зазначено, що на підставі ст.49 ч.10 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження закінчено, виконавчий лист №2-1440 від 22 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ 530 грн. 93 коп. боргу направлений до Жовтневого ВДВС Криворізького МУЮ. Відповідно до п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого

відділу державної виконавчої служби. Таким чином, дане повідомлення не містить інформації щодо предмета доказування, а саме про стягнення на користь ПАТ з ОСОБА_3 грошових сум.

Суд вважає неналежними доказами: повідомлення (а.с.32), розрахунковий листок (а.с.33-34), так як ці докази не містять інформації про те, що зазначені в них стягнення були проведені на користь ПАТ. Таким чином, дане повідомлення не містить інформації щодо предмета доказування, а саме про стягнення на користь ПАТ з ОСОБА_3 грошових сум.

Суд, відповідно до ст. 59 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до наступних висновків. Суд вважає достовірними доказами досліджені у судовому засіданні: рішення судів від 22 березня 2006 року, 19 жовтня 2016 року, 18 квітня 2008 року (а.с.9-13, 38-41, 42-44, 62-63, 68-69), повідомлення ВДВС ОСОБА_3 від 12 лютого 2015 року (а.с.14), повідомлення (а.с.32), розрахунковий листок (а.с.33-34).

Твердження про те, що рішення суду від 18 квітня 2008 року є підробленим, суд вважає недостовірним та відхиляє їх при вирішенні справи. При цьому суд бере до уваги, що в матеріалах справи мається належним чином завірена копія вказаного рішення (а.с.62-63), розписка позивача про отримання ним рішень (а.с.70), факт отримання рішення визнає представник позивача, а доказів того, що зазначене рішення не приймалося, позивачем не надано.

Як передбачено ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено рішенням Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18 квітня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», 10 листопада 2003 року споживач електричної енергії ОСОБА_3 порушив пункт 48 Правил, тобто допустив розкрадання електричної енергії, про що був складений акт №00057732; розмір збитків встановлений відповідно до методики.

Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України з точки зору достатності і взаємного зв'язку всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 22 березня 2006 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ 4460 грн. 23 коп.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2006 року, зменшено стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ Енергопостачальної організації "Дніпрообленерго" відшкодування збитків з 4460 грн. 23 коп. до 479 грн. 93 коп.

Рішенням Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18 квітня 2008 року, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2006 року скасовано повністю, рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 22 березня 2006 року в часині задоволення позову ОСОБА_3 до ВАТ ЕК "Дніпрообленерго" про стягнення моральної шкоди скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову. В іншій частині рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 22 березня 2006 року залишено без змін.

З позивача за актом порушення 12 травня 2008 року стягнуто 162 грн. 01 коп., що вбачається з відомостей по особовому рахунку (а.с.103-107).

5 листопада 2014 року ОСОБА_3 був направлений та отриманий останнім лист-попередження від ПАТ з пропозицією оплатити спожиту, але не обліковану електроенергію в сумі 4298 грн. 22 коп., в якому роз'яснювалося, що в разі несплати вказаної суми, може бути здійснено відключення.

15 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ з заявою з проханням повідомити, яким судом прийнято рішення про стягнення заборгованості та проханням надати це рішення.

29 грудня 2014 року ПАТ направило позивачу відповідь про винесене судом 18 квітня 2008 року рішення.

3 лютого 2015 року позивача було відключено від енергопостачання.

6 лютого 2015 року ПАТ зробило розрахунок, згідно якого вартість підключення до енергопостачання дорівнює 1102 грн. 70 коп.

ОСОБА_3 сплатив відповідачу: 6 лютого 2015 року 4298 грн. 22 коп. за порушення по акту №00057732 та 1102 грн. 70 коп. за підключення.

Взаємини між сторонами регулюються нормами ЦК України та Законом України «Про електроенергетику».

Як передбачено ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією. Відповідно до ст. 27 цього ж Закону , правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність, правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Як передбачено п. 48 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 р., побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку.

Як передбачено п. 53 вказаних Правил, у разі відмови споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії, енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника.

Відповідно до п. 36 ПККЕН відновлення електропостачання споживача здійснюється протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості після усунення порушень і оплати споживачем заборгованості, витрат на повторне підключення та збитків, завданих енергопостачальнику. Тому відновлення постачання електричної енергії і було поновлено після оплати позивачем заборгованості по акту про порушення ПКЕЕН та витрат на повторне підключення.

Відповідач є постачальником позивачу електроенергії. ОСОБА_3, як побутовий споживач, допустив, як це встановлено рішенням суду від 18 квітня 2008 року, розкрадання електричної енергії, завдавши збитків на суму 4460 грн.00 коп. З приводу допущеного порушення ПАТ звертався до суду, яким було прийнято рішення на користь ПАТ про стягнення з ОСОБА_3 4460 грн. 00 коп.

Таким чином, вимога ПАТ до ОСОБА_3 сплатити 4298 грн. 00 коп. боргу, є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам ст.ст. 26, 27 зазначеного Закону та вимогам Правил.

Оскільки позивач не сплатив зазначену в листі-претензії суму у визначений строк, ПАТ обґрунтовано відключило його від електропостачання. При цьому, суд приймає до уваги, що сума боргу, визначена в листі-попередженні дорівнює 4298 грн. 22 коп., але з урахуванням стягнутої судом боргу та з урахуванням відшкодованої суми, цей борг дорівнює 4297 грн. 99 коп. (4460 грн. 00 коп. - 162 грн. 01 коп.). Але суд враховує, що вказана неточність розрахунку, не є предметом спору між сторонами. Тому, суд вважає, що зазначена неправильність в розрахунку боргу не може бути підставою для задоволення позову.

Таким чином, оплата ОСОБА_3 на пропозицію ПАТ боргу в сумі 4298 грн. 00 коп. та вартості підключення в сумі 1102 грн. 70 коп. є такою, що відповідає вимогам закону.

Також суд бере до уваги, що термін, під час якого енергопостачальник має право вчинити дії з відключення споживача, який порушив правила користування електричною енергією, не встановлений.

Стаття 22 ЦК України надає право особі, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд приходить до переконання, що відповідач не вчинив відносно позивача неправомірних дій, дії ПАТ з відключення позивача від електропостачання та отримання від позивача грошей в рахунок визначеного судом боргу та в рахунок відновлення електропостачання, є правомірними. Таким чином, ПАТ не завдало позивачу збитків, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованим.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.Суд приходить до переконання, що відповідач не вчинив відносно позивача неправомірних дій, дії ПАТ з відключення позивача від електропостачання та отримання від позивача грошей в рахунок визначеного судом боргу та в рахунок відновлення електропостачання, є правомірними. Таким чином, ПАТ не завдало позивачу збитків, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими.

Посилання позивача на те, що ПАТ пропустило передбачений ст. 257 ЦК України, строк позовної давності, суд вважає такими, що не мають відношення до дій ПАТ, пов'язаних з відключенням споживача. При цьому, суд бере до уваги, що ст. 257 ЦК України встановлює строк для звернення до суду, а законодавством не встановлений строк, після закінчення якого, при наявності умов для відключення, енергопостачальник втрачає таке право.

Доводи позивача про те, що на підставі виконавчого листа № 2-1440 , з ОСОБА_3 стягнуто на користь ПАТ 530 грн. 93 коп. боргу не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому суд не приймає їх до уваги при вирішенні справи.

Доводи позивача про незаконність дій ПАТ на тій підставі, що ПАТ не зверталося до виконавчої служби, суд не бере до уваги, так як п. 53 вказаних Правил передбачає право енергопостачальника припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника, оскільки даною нормою не передбачено звернення до виконавчої служби.

Доводи позивача про те, що онука зламала ногу, зіпсувалися продукти, суд вважає недоведеними, а тому не приймає їх до уваги при вирішенні справи.

Таким чином, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що в задоволенні позову належить відмовити повністю.

Суд вважає, що позивач необґрунтовано, всупереч вимога ст. ст. 15, 16 ЦК України, звернувся до суду.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.15, 16, 22, 23, 1166 ЦК України, ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», ст.ст. 8, 10, 11, 88, 208, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов