Справа № 493/1161/16-ц
Провадження № 2/493/615/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року м. Балта, Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ПІНУЛ І.Б.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що у звязку зі смертю його родички ОСОБА_3, померлої 25.04.2010 року відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) в КСП ім.. Дзержинського с. Козацьке Балтського району Одеської області, розміром 4,05 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0101728 від 02.06.2000 року. Однак в звязку зі втратою правоустановчого документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0101728 від 02.06.2000 року, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, тому змушений звернутися до суду про захист свого майнового права.

Представник позивача до судового засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні та просить суд слухати справу за його відсутності.

Відповідач представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності.

Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено слідуюче.

ОСОБА_3, померла 25.04.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 221055, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області 27.04.2010 року, на підставі рішення Балтської райдержадміністрації № 107/А-2000 від 01.06.2000 року, мала право на земельну частку (пай) в КСП ім.. Дзержинського с. Козацьке Балтського району Одеської області, розміром 4,05 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0101728 від 02.06.2000 року.

Відповідно до заповіту, зареєстрованого за реєстром під № 24 від 07.07.2000 року, посвідченого секретарем виконкому Козацької сільської ради Балтського району Одеської області, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0101728 від 02.06.2000 року в КСП ім.. Дзержинського заповідаю ОСОБА_2».

У звязку зі смертю ОСОБА_3, 25.04.2010 року відкрилася спадщина у вигляді права на вищезазначену земельну частку (пай).

В передбачений законом строк, позивач не звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в звязку з тим, що проживав разом з ОСОБА_3 Крім того, не знав про існування заповіту.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.2016 року встановлено факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 25.04.2010 року.

Позивач, звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, отримав письмову відповідь, відповідно до якої документально оформити спадкове майно не представилося можливим по відсутності оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), про що свідчить лист-відповідь приватного нотаріуса Котовського міського нотаріального округу Одеської області від 01.08.2016 року № 337/01-16.

Згідно довідки державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 13.09.2016 року № 867/01-16, після смерті ОСОБА_3, померлої 25.04.2016 року спадкова справа не заводилася, спадкоємці не зверталися.

Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами повязані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які, суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

В першу чергу, за правилами ст. 1223 ЦК України, право на спадкування за законом мають особи, визначені у заповіті.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України.

Відповідно до п.4.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012 року, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 при видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правоустановчих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві.

При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відмову приватного нотаріуса Котовського міського нотаріального округу Одеської області у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою.

Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за заповітом.

Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 1220 ЦК України зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи, що позивач, як спадкоємець за заповітом, факт прийняття ним спадщини встановлено в судовому порядку, однак, у зв'язку із відсутністю оригінала правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай), нотаріальна контора відмовилась видати свідоцтво про право на спадщину, та вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, та інших спадкоємців, суд вважає, що позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 210, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 16, 25, 328, 346, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1225, 1233, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 25.04.2010 року, право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві ім.. Дзержинського с. Козацьке Балтського району Одеської області, розміром 4,05 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі, що належало померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0101728 від 02.06.2000 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його ухвалення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С У Д Д Я: