Справа 688/1921/16-ц
№ 2/688/546/16
РІШЕННЯ

Іменем України

15 серпня 2016 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стаднічук Н.Л.,

при секретарі Обезюк І.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

законного представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 24 грн. та моральної шкоди в сумі 5 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.10.2015 року близько 18 год. 30 хв. біля магазину «Мальва», що по вул.Лісовій в м.Шепетівка, її син зустрів відповідача ОСОБА_3 На прохання відповідача він дав йому фуражку ліцеїста, а тоді на вимогу повернути, останній став вимагати гроші за її повернення. Про дані події він повідомив її по телефону, після чого пішов наздоганяти ОСОБА_3, який направився в напрямку перехрестя з вул.Новоградська. На перехресті пров.Одухи та вул.Новоградської відповідач зламав кокарду на фуражці, обірвав кишеню на одязі її сина, витяг з неї гроші в сумі 40 грн. та наніс удари ногою у потилицю, після чого пішов у напрямку залізниці. Підійшовши на місце події вона викликала міліцію, а її чоловік з своїм знайомим затримали ОСОБА_3 та передали міліції. ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп'яніння, оскільки мав при собі майже випиту пляшку пива. Внаслідок чого було розпочате досудове розслідування за ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого. Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.11.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з іспитовим строком 2 роки. Умисними злочинними діями відповідача її сину заподіяно тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку. 15.10.2015 року він звертався з цього приводу у лікарню, де йому було призначено лікування. На придбання ліків було витрачено 24 грн. Внаслідок злочинних дій відповідача її син ОСОБА_1 отримав нервовий стрес, значно погіршився стан його здоров'я, внаслідок чого він був вимушений покинути навчання у Острозькому обласному військовому ліцеї з посиленою підготовкою. Дотепер його фізичне та моральне самопочуття не є стабільним, а саме: він потерпає від періодичних головних болей, боїться ходити по вулиці сам, погано спить вночі, адже переніс стрес від цинічного нападу. Цивільний позов на судовому засіданні вона не заявляла, так як ОСОБА_3 обіцяв розрахуватися за спричинену ним моральну шкоду і виплатить їй кошти в сумі 5000 грн. рівними частинами по 1000 грн. до 01.04.2016 року, про що написав розписку, але до теперішнього часу цього не зробив. Просить стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду за збитки, завдані злочином, оскільки їх сім'я є багатодітною та малозабезпеченою і не може забезпечити належне санаторне лікування сина, яке йому так необхідне.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що в зв'язку з неправомірними діями відповідача відносно нього він зазнав фізичних та моральних страждань, отримав стрес та струс головного мозку, в зв'язку з чим не може переносити значні фізичні навантаження, через що був змушений покинути навчання у військовому ліцеї, що було його мрією, дотепер періодично відчуває головний біль.

Законний представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що діями відповідача позивачу спричинено моральні страждання в зв'язку з цинічним нападом на нього та спричиненням тілесних ушкоджень, на лікування позивача було витрачено 24 грн., але квитанція про придбання ліків не збереглася.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Заслухавши пояснення позивача та його законного представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у фізичних та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.11.2015 року ОСОБА_3 14 жовтня 2015 року близько 18.30 год.., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння на перехресті ву.Новоградська та пров.Одухи в м.Шепетівка, з корисливих мотивів, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров'я ОСОБА_1, і виразилось у нанесенні одного удару ногою в потиличну ділянку голови, внаслідок чого останній отримав фізичну біль та вийняв з кишені його верхнього одягу та відкрито заволодів належними йому грошима в сумі 40 грн.

Згідно виписки із медичної карти від 15.04.2016 року ОСОБА_1 15.10.2015 року звертався зі скаргами на стан здоров'я до Державного закладу «Вузлова лікарня ст.Шепетівка», де йому було поставлено діагноз - струс головного мозку та призначено лікування.

В зв'язку зі струсом головного мозку та неможливістю витримувати посилені фізичні навантаження позивача було відраховано з числа ліцеїстів 1 курсу Острозького обласного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою» Рівненської обласної ради за власним бажанням, що підтверджується наказом № 171 від 03.11.2015 року.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження здійснених витрат на лікування, судом не знайдено підстав для стягнення з відповідача матеріальної шкоди у вигляді витрат на лікування в сумі 24 грн.

Судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 завдана моральна шкода у виді фізичного болю, стресу, погіршення стану здоров'я та позбавлення його можливості навчатися в омріяному навчальному закладі.

Суд вважає, що визначена позивачем сума грошового відшкодування моральної шкоди у 5000 грн. є розумною та справедливою.

Таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 5 000 грн.

Згідно з ч.2 ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено судове рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Відповідно до ст.79 ЦПК України до складу судових витрат відносяться: судовий збір, витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.1 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» правова допомога - надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення; правові послуги - надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення; надання особі допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.

Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами страви в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Правову допомогу позивачу у справі надавала адвокат Тимченко А.Ю. на підставі договору про надання правової допомоги від 21.04.2016 року. Згідно розрахунку вартості правових послуг надання правової допомоги полягало у консультації позивача стосовно способу захисту його порушеного права, складанні позовної заяви, на що адвокатом затрачено 1 год., та за що було отримано гонорар в сумі 551,20 грн. Витрати на правову допомогу підтверджуються квитанціями про оплату послуг адвоката від 21.04.2016 року та 12.08.2016 року.

Враховуючи, що розмір витрат на правову допомогу позивача не перевищує граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 1167, 1195 ЦК України, ст.ст.10, 11, 209, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5 000 (п'ять тисяч) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 548,55 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії, через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Н.Л.Стаднічук