Справа № 456/199/13 Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М.
Провадження № 22-ц/783/529/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про усунення перешкод в користуванні горищем та демонтаж самочинного будівництва, -

встановила:

Оскарженим рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 серпня 2013 року задоволено позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа інспекція державного архітектурно будівельного контролю у Львівській області про усунення перешкод в користуванні горищем та демонтаж самочинного будівництва.

Зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у користуванні належної їй квартири АДРЕСА_1, шляхом демонтажу самовільно встановлених стін, дверей та умивальника, на горищі будинку, що по вулиці Добрівлянській, 42 в м. Стрий Львівської області та привести горище зазначеного багатоквартирного будинку в попередній стан.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_7.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та таким що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази та мотиви щодо будь-яких порушень прав позивачів незаконним будівництвом, що (ніби) здійснив відповідач. Зазначає, що позивачі не надали суду жодних доказів, які підтверджують факт того, що відповідачі обмежують позивачам у доступі на спірне горище, оскільки відповідачі ніяких перешкод позивачу не чинили. Звертає увагу, що в матеріалах справи також відсутні докази, що відповідачі встановили замок на дверях в коридор спільного користування та докази того, що на спірному горищі відповідачі залили стяжку, спорудили стіни, вставили двері, змонтували санвузол, розмістили там свої особисті речі, дані обставини судом не з'ясовувалися, а зазначені тільки з показань позивачів. Вважає, що судом при ухваленні рішення не враховані норми п.п.22,24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами ст.376 ЦК України» (про правовий режим самочинного будівництва).

Крім того вважає, що суд безпідставно зазначив, що спірна будова не може бути приведена у відповідність до проектної документації, оскільки такої не існує, а тому підлягає знесенню.

Не прийняв суд до уваги і того, що відповідачем встановлено не стіни, а перегородки з гіпсокартону та дерева.

Також вказує, що судом не прийнято до уваги заяву відповідачів, що у випадку, якщо судом буде встановлено, що дії відповідачів порушують будь-яким чином права та інтереси позивачів, то відповідач готова вжити всіх заходів, в тому числі і перепланувати, провести реконструкцію приміщень, розміщення яких порушують права та інтереси позивачів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6, та ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4на заперечення апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та предявлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Встановлено, що відповідачі по справі є власниками квартири АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру виданого 22.04.1997 року. ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 самочинно здійснили реконструкцію вказаної квартири шляхом встановлення стін, дверей та умивальника на горищі будинку, що є у загальному користуванні.

Відповідно до постанови Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у Львівській області №7/458-ф від 21.12.2012 року, ОСОБА_5 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого п. 7 ст. 96 КпАП України та накладено штраф у розмірі 6800 грн. Вчинене адміністративне правопорушення полягало у проведенні будівельних робіт з реконструкції квартири №4 житлового будинку №42 по вул. Добрівлянській в м. Стрий за рахунок частини горища загального користування з влаштуванням санвузла та коридору без затвердженої проектної документації та право на виконання будівельних робіт чим порушила ст. 9, 27 Закону України "Про архітектурну діяльність" та ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"

Задовольняючи позовні вимоги про приведення квартири до попереднього стану, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 самовільно, без відповідного дозволу та документів розпочала будівельні роботи по здійсненні реконструкції квартири за рахунок горища загального користування, неодноразово була попереджена про самовільне будівництво, на попередження не реагувала, а також за самовільне будівництво притягалась до адміністративної відповідальності. В адміністративному порядку узаконення самочинного будівництва відповідачем не вирішувалося, а позивачі проти такого категорично заперечують.

З такими висновками суду погоджується й судова колегія виходячи з наступного.

Згідно ст. 383 ЦК України визначені права власників житлового будинку або квартири. Одним з них є можливість власника квартири на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушення прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Переобладнання або перепланування квартири, що належить громадянинові на праві приватної власності, згідно зі ст. 152 ЖК України, проводяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради депутатів.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про планування і забудови територій» отримання дозволу на початок будівельних робіт є обовязковим для субєкта який планує проводити будівельні роботи, в тому числі і щодо реконструкції приміщень. Відповідно до положення «Про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт» затвердженого наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України за №273 від 05.12.2000 року одержання дозволу на виконання будівельних робіт є обовязковим для здійснення будівництва, та виконання будівельних робіт без одержання дозволу вважається самочинним будівництвом.

Згідно рішення Конституційного суду України від 2 березня 2004 року №4-рп/2004 питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Згідно ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Встановлено, що даною самовільною реконструкцією горища, порушуються законні права передбачені ст. ст. 382, 383 ЦК України, інших власників квартир позивачів по справі.

Таким чином, оскільки встановлено, що відповідачі самочинно здійснили реконструкцію вказаної квартири, суд обгрунтовано задовольнив позов.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на даний час постанова Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у Львівській області №7/458-ф від 21.12.2012 року скасована, а тому немає підстав для задоволення позову, судова колегія не приймає до уваги з врахуванням того, що провіряє обставини справи на час ухвалення оскаржуваного рішення суду.

На даний час, як пояснили сторони в засіданні судової колегії, рішення суду є предметом судового розгляду за нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідження поданих суду доказів.

Оскаржене рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1ч.1ст. 314, ст.315, ст.317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 серпня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвали законної сили.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Мусіна Т.Г.

ОСОБА_11