Справа № 159/3542/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Бондар В.М.
Провадження № 22-ц/773/1560/16 Категорія: 50 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Матвійчук Л.В., Овсієнка А.А.,

з участю: секретаря - Губарик К.А.,

відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою відповідача на рішення Ковельського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 27.09.2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Суд ухвалив стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 20.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржуване рішення суду змінити, яким визначити щомісячний розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача на утримання малолітньої дитини, в сумі 436 грн. 50 коп.

Колегія суддів, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі з 24.11.2015 року перебувають у шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.3).

Батьками малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.4). Малолітня дочка проживає і знаходиться на утриманні матері. Відповідач, як батько вказаної дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Виходячи зі змісту вищезазначених норм та доведеності факту невиконання відповідачем свого обов'язку щодо утримання малолітньої дитини, враховуючи повну його працездатність та спроможність сплачувати аліменти, суд дійшов правильного висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Покликання відповідача ОСОБА_1 у своїх доводах апеляційної скарги на те, що на його утриманні знаходиться хвора мати ОСОБА_5 та неповнолітня сестра ОСОБА_6 до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки дана обставина жодним доказами не підтверджена.

Крім того, відповідач у своїх доводах апеляційної скарги покликався на ч. 2 ст. 182 СК України якою передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, а тому вважає, що суд, повинен був ухвалити рішення про стягнення з нього аліментів в межах 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є меншим ніж визначений судом розмір в 700 грн.

Однак, аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку це є мінімальний розмір аліментів, які можуть стягуються з платника аліментів з врахуванням положень ч. 1 ст. 182 СК України, якою передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Даною нормою Закону не передбачено, що аліменти не можуть стягуватися у більшому розмірі аніж це передбачено ч. 2 ст. 182 СК України, а тому суд, ухвалюючи рішення в даній справі, врахував положення ч. 1 ст. 182 СК України і прийшов до правильного висновку, визначивши саме такий розмір аліментів з врахуванням того, що малолітня дитина потребує належного матеріального забезпечення, а відповідач, будучи працездатною, здоровою людиною, спроможний сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Інші наведені відповідачем в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду в апеляційному порядку оскаржуваного рішення суду і висновків суду, викладених в рішенні, вони не спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: