провадження № 2/243/4028/2016
справа № 243/8104/16-ц
28 жовтня 2016 року
Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді Ільяшевич О.В.,
при секретареві Хміль О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Словянськ, Донецької області) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 23 вересня 2014 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Шлюбні стосунки між сторонами припинені та вони проживають окремо. Відповідач, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча спроможний її надавати, оскільки має задовільний стан здоровя, інших утриманців не має. У звязку із викладеним, позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячнодо повноліття дитини.
Позивачка ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 224-228 ЦПК України.
Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Так, судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб Серія: 1-НО №369741, з 23 вересня 2014 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3).
Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження: Серія: 1-НО №615958 (а.с. 4).
Дитина проживає із позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Так, відповідно акту огляду КП «ЖЕК № 7» від 01 березня 2016 року, ОСОБА_3 проживає разом із матірю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).
Шлюбні стосунки між сторонами припинені та вони проживають окремо. Відповідач, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча спроможний її надавати, оскільки має задовільний стан здоровя, інших утриманців не має.
Суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідач в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивачки.
Відповідно положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України.
У ч. 2 ст. 181 СК України, зазначається, що за рішенням суду кошти на утримання дітей можуть бути присуджені у частці від доходу батька (матері).
Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Також, у постанові Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано рекомендації, що при вирішені питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Отже, суд повинен повно та всебічно встановити обставини, на які посилаються сторони, щодо виникнення права на отримання аліментів та їх розміру, і ці обставини повинні бути доведеними належними та допустимими доказами відповідно до ст. 60 ЦПК України.
З огляду на викладене, оскільки передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обовязку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено, домовленості між батьками щодо способу утримання сина не досягнуто, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, досліджених наданих сторонами доказів у їх сукупності, враховуючи, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із позивачкою, має задовільний стан здоровя, власних доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги, а також те, що відповідач є працездатним, утриманців не має, аліментів більше нікому не сплачує, а відповідач позов визнає, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання їх спільного сина необхідно стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини.
Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно із вимогами ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

Відповідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У звязку із чим, з відповідача в дохід держави має бути стягнено судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180,182 , 183 СК України, ст. ст. 10, 58, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Чубаря)АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2016 року до повноліття дитини.

Рішення в межах платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Чубаря)АДРЕСА_2, судовий збір на користь держави у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. на р/р 0075, код ЄДРПОУ (суд) 22030001, отримувач Словянське УК у м. Словянську, код ЄДРПОУ (банку) 37803368, банк отримувача ГУДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, код класифікації доходів бюджету 22030001.

До суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 02 листопада 2016 року.

Головуючий суддя: О.В. Ільяшевич