Справа № 750/6178/15-ц
Провадження № 2/750/71/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі :

головуючого судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.,

за участю представників сторін та третіх осіб,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання рішення незаконним,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати рішення пятдесятої сесії шостого скликання Чернігівської міської ради від 27 квітня 2015 року про скасування пункту 4.8. рішення Чернігівської міської ради від 25 квітня 2014 року (40 сесія 6 скликання) та пункту 3.6. рішення Чернігівської міської ради від 31 липня 2014 року (42 сесія 6 скликання) щодо затвердження проектів відведення та передачі земельних ділянок в довгострокову оренду ОСОБА_1 та ОСОБА_2- незаконним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що оспорюване рішення було прийняте з грубим порушенням вимог Земельного кодексу України, у звязку з чим позивач на даний час позбавлений можливості реалізувати своє законне право на користування земельною ділянкою, отриманою ним в установленому законом порядку, оскільки підстави, з яких позивачу було відмовлено в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, є надуманими і не відповідають вимогам чинного законодавства.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на його безпідставність.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та представник третьої особи ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням 33 сесії Чернігівської міської ради 6 скликання від 30 вересня 2013 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди по вул. Матросова, 24, орієнтованою площею 0,0078 га.

Рішенням 40 сесії Чернігівської міської ради 6 скликання від 25 квітня 2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою про передачу земельних ділянок у власність, оренду громадянам для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення садівництва» позивачу було надано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер :02:013:5776) загальною площею 0,078 га по вул. Матросова, 24, у м. Чернігові без права забудови для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням 50 сесії Чернігівської міської ради 6 скликання від 27 квітня 2015 року пункт 4.8 рішення Чернігівської міської ради від 25 квітня 2014 року щодо затвердження проекту відведення та передачі земельної ділянки в довгострокову оренду, строком до 25 квітня 2024 року, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_1 по вул. Матросова, 24 площею 0,0078 га (кадастровий номер :02:013:5767) скасовано.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою скасування рішення Чернігівської міської ради від 25 квітня 2014 року стало відкликання управлінням архітектури та містобудування Чернігівської міської ради свого висновку від 19.12.2013 року №01-18/4067 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,0078 га по вул. Матросова, 24 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на умовах оренди без права забудови, та суспільний супротив мешканців вул. Матросова та вул. Гастелло м. Чернігова з приводу відведення земельних ділянок в оренду громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що фактично є провулком між вищевказаними вулицями.

Як вбачається з листа управління архітектури і містобудування Чернігівської міської ради від 13.06.2013 року №01-18/1523, листа Державної інспекції сільського господарства у Чернігівській області від 26.03.2015 року №04.01-06/242, на відведеній позивачу земельній ділянці наявний прохід.

Наявність вказаного провулку, що зєднує вулицю Гастелло та вулицю Матросова, що існує між житловими будинками №24, №26 по вул. Матросова та між житловими будинками №28, №30 по вул. Гастелло підтверджується містобудівною документацією - планом міста Чернігова М І :500.

В судовому засіданні встановлено, що вищезазначений провулок використовується мешканцями цього району міста для проходу до наближених обєктів інфраструктури (магазини, ринок, зупинка громадського транспорту). Перекриття вказаного проходу викликало значний суспільний супротив мешканців.

Таким чином, при прийнятті оспорюваного рішення, міською радою було враховано відкликання висновку управління архітектури і містобудування Чернігівської міської ради, суспільний супротив мешканців мікрорайону, а також те, що передана в оренду земельна ділянка належить до земель загального користування міста Чернігова, що свідчить про неможливість перебування такої земельної ділянки в оренді та загородження її парканом.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Конституційним Судом України у рішенні від 16.04.2009 року №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст.. 25, ч. 14 ст. 46, ч. 1 та ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" зазначено, що системний аналіз положень Конституції і законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавцем закріплюється право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог, оскільки оспорюване рішення було прийняте в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 213-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: