АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1400/16 Справа № 191/3578/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю секретаря - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання батька,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання батька задоволені частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання батька у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 28 липня 2014 року, до його смерті. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_4, на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є рідним батьком відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім сина, ОСОБА_4 має дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач є інвалідом І групи, довічно, що підтверджено відповідним пенсійним посвідченням та потребує стороннього догляду, що підтверджується довідкою МСЕК (а.с.3).

В звязку із повною непрацездатністю, потребою у придбанні ліків та сторонньому догляді він потребує матеріальної допомоги.

Як вбачається з довідки №1081, виданої управлінням Пенсійного Фонду України, розмір пенсії ОСОБА_5, на час звернення з позовом, складає 1 427,29 грн.

Позовних вимог ОСОБА_5 до дочки не заявляв з тих підстав, що вона не працює та має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, згідно з положеннями ст. 202 СК України вправі вимагати від відповідача допомоги на своє утримання, оскільки таку допомогу він потребує в силу похилого віку, стану здоровя та розміру доходів, а ОСОБА_4. має можливість надати позивачу довічно допомогу у розмірі 400грн щомісячно.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції застосував ст.202 СК України, яка передбачає, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно ст. 122, 125 СК України, дочка, син зобовязані утримувати своїх матір, батька незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат, суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, визначився з характером правовідносин, що склалися між сторонами та ухвалив обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги полягають у принциповому небажанні апелянта сплачувати кошти на утримання батька через негативне ставлення останнього до обовязків в сімї по її утриманню та вихованню дітей. Апелянт посилається на те, що батько пиячив, не приділяв дітям уваги, матеріально не утримував.

Проте, колегія суддів не може прийняти до уваги такі доводи, оскільки вони не можуть бути підставою для відмови в позові з огляду на положення ст.202, 204 СК, які передбачають, що звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Обов'язок батьків утримувати дитину встановлено у ст. 180 СК України.

Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину, які можуть бути встановлені як за домовленістю між батьками дитини так і за рішенням суду.

Ухилення від виконання батьківських обовязків обовязково означає умисне діяння (дію або бездіяльність), у результаті якого обовязки по утриманню та/або вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі або не виконуються взагалі.

Зазначені вище обставини мають підтверджуватися належними та допустимими доказами і бути всебічно оцінені судом під час розгляду справи.

При цьому, згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обгрунтування позовних вимог, позивачем надано довідки лікарів, епікризи, рецепти на ліки, чеки на їх придбання, договір на надання сторонньої допомоги.

Відповідачем, на підтвердження своїх заперечень, належних та допустимих доказів не надано.

Суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.. 212 ЦПК, надав оцінку всім доказам, що були представлені сторонами та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам ст..213, 214 ЦПК.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін та відхилення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: