РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що 16.05.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг і тарифів банку.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, його заборгованість за кредитом станом на 14.11.2013 року складає 14222,62 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.05.2008 року в розмірі 14222,62 грн. та судові витрати.

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що договір, укладений між позивачем та відповідачем на час розгляду справи судом продовжує діяти відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, оскільки ОСОБА_1 не звертався до банку із заявою про його припинення. Також зазначила, що отриманням ОСОБА_1 банківської картки підтверджується копією заяви позичальника, у якій зазначений номер вказаної карти, а також витягом з програмного комплексу ПАТ КБ «Приватбанк» у якому відображено строк дії вказаної картки до січня 2012 року.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Визнав той факт, що 16.05.2008 року між ним та позивачем був укладений кредитний договір. Заперечував, що на підставі укладеного договору позич видавав йому пластикову кредитну картку. Пояснив, що кредитні кошти в розмірі 3000 грн. він отримав в день укладення кредитного договору в касі банку.

Відповідач надав суду заяву про застосування строку позовної даності, оскільки вважає, що позивач пропустив вказаний строк, початок якого припадає на 25.01.2009 року дата, коли не сплачено черговий щомісячний платіж.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом достовірно встановлено, що 16.05.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно ст. 634 ЦПК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Кредитний договір між сторонами складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг і тарифів банку.

ОСОБА_1 ознайомився та погодився з Умовами надання банківських послуг та тарифами банку, які були надані йому у письмовій формі. Своїм підписом він підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування в Приватбанку. Вказане підтверджується копією анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 16.05.2008 року.

Умовами та правилами надання банківських послуг визначено порядок розрахунків та відповідальність сторін.

Пунктами 6.5, 6.6, 8.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку.

При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

У звязку з порушенням ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором, утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 14.11.2013 року становить 14222,62 грн. та складається:

- заборгованість за кредитом 1426,81 грн.;

- заборгованість по процентам за користування кредитом 5447,35 грн.;

- заборгованість за комісією 6195,00 грн.;

- штраф (фіксована частина) становить 500 грн. та штраф (процентна складова) 653,46 грн.

На підтвердження заборгованості у вказаному розмірі позивачем надано суду розрахунок заборгованості за договором № б/н від 16.05.2008 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1

Також позивачем надано суду виписку по рахунку ОСОБА_1,з якої слідує, що останній платіж на погашення заборгованості за спірним кредитним договором відповідач здійснив 30.12.2008 року (арк.с.160-165)

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач стверджував, що в день укладення кредитного договору банком була видана ОСОБА_1 пластикова картка № 5272, строк дії якої спливає у січні 2012 року. Вказану обставину позивач підтверджує витягом з програмного комплексу ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.77).

Однак позивачем, незважаючи на заперечення цієї обставини відповідачем, не надано жодного письмового доказу, підтверджуючого вказаний факт. Суд приймає до уваги, що відповідно до видаткового касового ордеру № 80519ZJ9KZ від 17.05.2008 року (а.с.76) кредитні кошти в сумі 3000 грн. були отримані ОСОБА_1 17.05.2008 року в касі ПАТ КБ «Приватбанк».

З огляду на вказані обставини, на думку суду, факт видачі ОСОБА_1 в день укладення договору пластикової картки зі строком дії до січня 2012 року не доведено позивачем в судовому засіданні.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При вирішенні питання щодо строку дії кредитного договору суд виходи з наступного.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 24.09.2014 року у справі № 6-103цс14 пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений.

З огляду на те, що після закінчення строку дії договору ПАТ КБ «Приватбанк» не переукладав з ОСОБА_1 договору на аналогічних умовах, не видавав йому грошових коштів і нової платіжної картки, а ОСОБА_1 не виконав своїх зобовязань за договором від 16.05.2008 року, суд приходить до висновку, що доводи позивача стосовно пролонгації дії кредитного договору не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Таким чином, строк дії кредитного договору, укладеного 16.05.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 закінчився 16.05.2009 року, тому саме з цієї дати слід рахувати початок перебігу строку позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України)

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Враховуючи те, що строк позовної давності за вимогами ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 сплив і позивачем не доведено факт пролонгації дії договору з урахуванням позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 24.09.2014 року у справі № 6-103цс14, суд приходить до висновку про необхідність відмови ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволенні позовних вимог у звязку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 610-612, 625, 1054, 266, 267 ЦК України, ст. ст. 15, 88, 208, 212-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: