Справа № 426/2383/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

15 березня 2016 року Сватівський районний суд Луганської області

в складі головуючого судді Осіпенко Л.М.

при секретарі судового засідання Тиріній В.С.

розглянув в судовому засіданні в залі суду в м. Сватове справу за позовом Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 23 жовтня 2005 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено угоду № 114575 про надання послуг спрямованих на придбання автомобіля марки ВАЗ 21099 та підписано додатки до неї, які є невідємними частинами цієї угоди. Вказана угода укладена в рамках створеної в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів «Автоплан», що полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості і стають учасниками системи. Асигнаційним актом від 29.11.2007 року відповідачу ОСОБА_1 було надано право на отримання автомобіля марки ВАЗ 21099. 29.11.2007 року відповідач ОСОБА_1 реалізував своє право на вибір іншої моделі автомобіля, а саме на ВАЗ 210994. В лютому 2008 року відповідач ОСОБА_1 отримав автомобіль ВАЗ 210994, зобовязавшись сплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 84 щомісячних внесків. В якості забезпечення виконання зобовязань 14 грудня 2007 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було укладено договори поруки, за якими вони зобовязались відповідати перед кредитором в повному обсязі за виконання боржником зобовязань за угодою. Відповідач ОСОБА_1 протягом листопада 2005 року листопада 2011 року сплачував щомісячні внески, а починаючи з грудня 2011 року припинив їх сплату. В подальшому позивачем було здійснено заміну автомобіля ВАЗ 21099 на Sens D4LC500 на підставі п.10.1 та п. 10.3 ст. 10 додатку № 2 угоди № 114565. 20.10.2012 року позивачем було направлено вимогу відповідачу ОСОБА_1 одноразової сплати всієї суми заборгованості за угодою у розмірі 13143 грн. не пізніше 30.10.2012 року. 24.12.2012 року відповідачем ОСОБА_1 було сплачено грошові кошти в сумі 650 грн., однак станом на квітень 2015 року заборгованість у повному обсязі не погасив, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 12493 грн. 75 коп. яку просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку разом з судовими витратами.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду клопотання, у якому просить суд провести судове засідання без його участі та стягнути з відповідача витрати, понесені в звязку з публікацією оголошення про виклик у судове засідання в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. в газеті «Урядовий курєр». Також згідно даного клопотання підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі повторно у судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду справи шляхом публікації оголошення про виклик у судове засідання в газеті «Урядовий курєр» і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяви про розгляд справи у їх відсутність також не надходило.

Враховуючи положення ст. 224 ЦПК України суд на місці постановив ухвалу про заочний розгляд справи, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі з наступних підстав.

23 жовтня 2005 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено угоду № 114575 (далі Угода) про надання послуг спрямованих на придбання автомобіля марки ВАЗ 21099 та підписано додатки № 1 та № 2 до неї, які є невідємними частинами цієї угоди (а.с. 7-10).

Угоду було укладено в рамках створеної в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів «Автоплан», що полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості і стають учасниками системи.

Асигнаційним актом від 29.11.2007 року відповідачу ОСОБА_1 було надано право на отримання автомобіля марки ВАЗ 21099. 29.11.2007 року відповідач ОСОБА_1 реалізував своє право на вибір іншої моделі автомобіля, а саме на ВАЗ 210994 (а.с.15).

В якості забезпечення виконання зобовязань 14.12.2007 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було укладено договір поруки ВКВ № 969037, за яким вони зобовязались відповідати перед кредитором в повному обсязі за виконання боржником зобовязань за угодою (а.с.11).

19.02.2008 року ВРЕР ДАІ м. Краснодон Луганської області на імя відповідача ОСОБА_1 було зареєстровано автомобіль ВАЗ 210994-20, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВВС 074258 (а.с.14).

Відповідач ОСОБА_1 у період з листопада місяця 2005 року по листопад місяць 2011 року сплачував щомісячні внески, а починаючи з грудня 2011 року припинив їх сплату (а.с. 12).

В подальшому позивачем було здійснено заміну автомобіля ВАЗ 21099 на автомобіль Sens D4LC500 на підставі п.10.1 та п. 10.3 ст. 10 додатку № 2 угоди № 114565 у звязку з повідомленням ТОВ «Авто-Технологія» від 25.04.2012 року (а.с.16).

20.10.2012 року позивачем було направлено вимоги відповідачу ОСОБА_1 та співвідповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 щодо одноразової сплати всієї суми заборгованості за угодою у розмірі 13143,75 грн. не пізніше 30.10.2012 року, яку вони отримали 30.10.2012 року (а.с. 20-27).

24.12.2012 року відповідачем ОСОБА_1 було сплачено грошові кошти в сумі 650 грн., однак станом на квітень 2015 року заборгованість у повному обсязі не погасив, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 12493 грн. 75 коп., що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с. 4-5).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом положень частини першої ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до частини першої ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Виходячи з наведеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, так як вони знайшли своє підтвердження у судовому засіданні з досліджених доказів. Між позивачем та відповідачами існували договірні відносини, підставою для виникнення яких стали Угода та договір поруки. Відповідач ОСОБА_1 своє зобовязання відповідно до умов Угоди не виконав належним чином, через що виникла заборгованість, яка, відповідно до договору поруки підлягає солідарному стягненню з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4на користь позивача.

За таких обставин вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Виходячи з вищевказаного, відповідач не виконав у повному обсязі свої зобовязання за Угодою, тому суд вважає, що позов про підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Оскільки позивачем документально не підтверджені судові витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів, то у відповідності до ст. 88 ЦПК України вони не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі ст. 525-526, 530, 553-554, 610, 629 ЦК України викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 58-61, 79, 88, 212-216, 224-233 ЦПК України, ,

ухвалив:

Позовну Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу- задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна»суму заборгованості за угодою № 114575 від 23.10.2005 року в розмірі 12493 (дванадцять тисяч чотириста девяносто три) грн. 75 коп..

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна»судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп..

Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги в термін 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л. М. Осіпенко