РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вказуючи, що 02.02.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач ОСОБА_1 не виконує зобовязання за договором та не сплачує грошові кошти, що підлягають оплаті за його умовами. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 33606,66 грн. та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання не зявився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав і пояснив суду, що кредитний договір між позивачем та відповідачем не укладався і не оформлявся, грошові кошти ОСОБА_1 не отримував. Позивачем не надано доказів ознайомлення ОСОБА_1 з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також отримання ним памятки клієнта, кредитної картки. Графа кредитного ліміту в анкеті-заяві від 02.02.2011 року не заповнена. Представник позивача зазначив, що відсутні підстави для застосування строків позовної давності і він користуючись повноваженнями та правами представника відповідача не заявляє клопотання про застосування строків позовної давності. Просив не брати до уваги посилання ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення (а.а.71-73) на те, що він не зміг заявити про пропущені позивачем строки позовної давності та не вважати цю заяву волевиявленням ОСОБА_1 на застосування судом строків позовної давності, оскільки відповідач заяви про застосування строків позовної давності до суду не подавав, а тільки зазначив, що позбавлений був можливості заявити про застосування строків.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

За кредитним договором № б/н від 02.02.2011 року (а. с. 6-32) ОСОБА_1 надано кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Вказаним договором, а також умовами та правилами надання банківських послуг (а. с. 6-32) відповідачем взято на себе зобовязання сплачувати відсотки за користування кредитом та повернути кредит.

Згідно розрахунку, заборгованість відповідача перед банком станом на 30.11.2015 року склала 33606,66 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 5841,65 грн., заборгованість за процентами 22888,50 грн. (що складається з несплачених процентів на поточну заборгованість 148,37 грн., з несплачених процентів на прострочену заборгованість 22740,13 грн.), заборгованість з комісії 2800,00 грн., заборгованість по судовим штрафам 2076,51 грн. (а. с. 4-5, 160-166).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватись належним чином, відповідно до закону та умов договору.

Частиною 1 ст. 520 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні, встановлений строк (термін) то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Правила ст. 1048 ЦК України поширюються і на відносини за кредитним договором (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, грошові кошти в передбаченому договором розмірі видав відповідачу, але останній умови договору не виконує, тому з нього підлягає стягненню заборгованість за договором кредиту на користь позивача.

Посилання представника позивача на те, що кредитний договір між позивачем та відповідачем не укладався, а грошові кошти ОСОБА_1 не отримував, суд не може взяти до уваги, оскільки воно спростовується підписом ОСОБА_1 на анкеті-заяві від 02.02.2011 року, а також оплатою відповідачем заборгованості за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Ознайомлення відповідача з умовами договору підтверджується анкетою-заявою від 02.02.2011 року в якій зазначено, що ОСОБА_1 ознайомився і згідний з Умовами та правилам надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Відсутність в анкеті-заяві відмітки про розмір кредитного ліміту не заперечувалось позивачем під час підписання цієї заяви і не було перешкодою для отримання ним грошових коштів, а відповідно і не може бути враховано судом при стягненні заборгованості.

Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 520, 526, 1048, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 33606,66 грн. та 1218,00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя