АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь суму боргу у розмірі 23 940,00 грн., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 718,20 грн. та інфляційну складову боргу у розмірі 10 174,50 грн., обґрунтовуючи тим, що 17.07.2014 року в приміщенні агентства «ІНФОРМАЦІЯ_1», що належить ФОП «ОСОБА_4.», було укладено договір завдатку, відповідно до якого та розписки , вчиненої відповідачем, останній отримав від позивача 1000 доларів США та взяв на себе зобов'язання підготувати усю документацію для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки до 01.12.2014 року. Відповідач не виконав взяте на себе зобов'язання, у зв'язку з чим позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, мотивуючи тим, що суд неповно з'ясував обставини справи, зібраним доказам не дав належної оцінки та допустив порушення норм матеріального і процесуального закону .

В суді апеляційної інстанції апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

На підставі ст.. 305 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.07.2014 року в приміщенні агентства «ІНФОРМАЦІЯ_1» між ОСОБА_2 як продавцем та ОСОБА_5 як покупцем був у простій письмовій формі укладений договір про купівлю-продаж земельної ділянки у майбутньому. (а.с.6).

Відповідач ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання підготувати пакет документів для вчинення договору купівлі-продажу земельної ділянки в майбутньому, за що отримав від позивача 1000 доларів США.

На підтвердження отримання ОСОБА_3 від позивача коштів у розмірі 1000,00 дол. США ОСОБА_3 була написана розписка на зворотній стороні вищезазначеного договору (а.с.6).

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення коштів із ОСОБА_3 у зв'язку із невиконанням взятих ним зобов'язань, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що ОСОБА_3 є неналежним відповідачем по справі, оскільки він є працівником Агентства нерухомості «ІНФОРМАЦІЯ_1» і відповідачем по справі повинно бути це агентство.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна, так як суд неповно встановив обставини справи, не перевірив їх доказами, допустив порушення норм матеріального та процесуального права , що на підставі ст.. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та постановлення нового рішення.

Судом першої інстанції не досліджено та не встановлено, чи перебуває ОСОБА_3 у трудових стосунках із Агентством нерухомості «ІНФОРМАЦІЯ_1», а також, що таке Агентство зареєстроване та існує як юридична особа взагалі.

Та обставина, що договір викладений на бланку Агентства нерухомості «ІНФОРМАЦІЯ_1» та на ньому стоїть печатка ФОП ОСОБА_4 не свідчить, що відповідач ОСОБА_3 перебуває з ними у трудових стосунках.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами укладено договір підряду на виконання робіт по підготовці документів до вчинення правочину.

Зазначена обставина підтверджується розпискою відповідача про те, що він бере на себе зобов'язання виконати роботу по підготовці документів, а позивач оплачує його роботу в розмірі 1000 доларів США.

Як вбачається із матеріалів справи підрядник не виконав умови договору.

Відповідно до ст.. 1212 ЦК України Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

повернення виконаного за недійсним правочином;

витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Колегія суддів вважає, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо підготовки документації для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки до 01.12.2014 року , тому кошти , які були передані позивачем відповідачу і утримуються ним без виконання зобов'язання , підлягають поверненню на підставі ст.. 1212 ЦК України.

Відповідно до ст.. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом .

Позивач просив стягнути інфляційні втрати від суми, переданої відповідачу за виконання зобов'язання, а також 3 % річних від зазначеної суми.

Проаналізувавши та оцінивши обставини справи в сукупності, колегія суддів прийшла до висновку , що у відповідача перед позивачем мало місце не грошове зобов'язання, а зобов'язання вчинити дію, за яку позивач сплатив відповідачу 1000 доларів США як плату за вчинення дії.

Колегія суддів прийшла до висновку про стягнення коштів, як безпідставно отриманих, оскільки відповідач своє зобов'язання перед позивачем не виконав.

Однак, оскільки зобов'язання не було грошовим, то і відповідальність за порушення грошового зобов'язання на підставі ст.. 625 ЦПК України не повинна наступати для відповідача, а тим більше, що кошти були передані в доларах США, на які інфляція не поширюється.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення с відповідача на користь позивача 1000 доларів США.

В задоволенні решти позовних вимог повинно бути відмовлено.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 313-316 ЦПК України Колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1000 доларів США та судовий збір в розмірі 606 грн 32 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: