Справа № 367/8105/15-ц Головуючий у І інстанції Пархоменко О. В.
Провадження № 22-ц/780/4972/16 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 26 01.11.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Олійника В.І., Лівінського С.В.,
при секретарі:Спеней І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 травня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» до ОСОБА_5 про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та штраф,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ТОВ «Сучасний факторинг» звернулося з позовом до ОСОБА_5 про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та штраф.

В обґрунтування позову вказувало, що 12.11.2012 року між ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 було укладено розрахунок - замовлення НОМЕР_1 на продаж ГБО.

Відповідно до основного договору ФОП ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_5 отримав та зобов'язався оплатити ГБО на умовах визначених розділом 1 додаткової угоди №004939 від 12.11.2012 року та основного договору.

Відповідно до основного договору та додаткової угоди, відповідач повинен був сплатити за отриманий товар загальну суму 11 971,70 грн., з яких 993,65 грн. сплатив до моменту отримання товару; 10 978,05 грн. на умовах відтермінування платежу.

Товар був отриманий у повному обсязі відповідачем, що підтверджується підписом останнього під наряд-заказом та Додатковою угодою, будь-які претензії та/або зауваження з боку відповідача відсутні.

Вказує, що між ФОП ОСОБА_6 та ТОВ «Сучасний факторинг» укладено генеральний договір відступлення права вимоги № СФ2011027 від 03.07.2012 року, за яким ФОП ОСОБА_6 у випадку продажу товарів може відступати право вимоги боргу до боржника, оскільки оплата за товар здійснювалась на умовах відстрочки, ФОП ОСОБА_6 з метою забезпечення отримання оплати за відвантажений товар запропонувало, а відповідач особисто погодив та уклав відповідні правочини з ТОВ «Сучасний факторинг», за якими позивач сплатив ФОП ОСОБА_6 борг за відповідача та отримав право вимоги до останнього щодо оплати боргу та у випадку порушення відповідачем умов погашення та штрафних санкцій за основним договором.

Відповідно до генерального договору позивач сплатив ФОП ОСОБА_6 грошові кошти в обмін на право вимоги до відповідача в сумі 10 978,05 грн.

Відповідач згідно додаткової угоди сплатив ФОП 993,65 грн. Решту суми боргу, а саме 10 978, 05 грн. ФОП ОСОБА_6 переуступив, а відповідач особисто погодив таку переуступку позивачу при укладенні додаткової угоди. Згідно договору позивач надав відповідачу можливість сплатити суму боргу 10 978,05 грн. окремими платежами по 998,00 грн. в період з 17.12.2012 року по 17.10.2013 року включно.

Зазначеною угодою визначено, що оплата повинна здійснюватись до 17 числа кожного місяця. Відповідач порушуючи визначений графік оплат здійснив шість платежів. Залишок основного боргу, який на дату подання позовної заяви не сплачено відповідачем, становить 3 628,05 грн.

Просило стягнути з ОСОБА_5 заборгованість в сумі 3 628,05 грн.; штраф в сумі 3 600,00 грн., збитки від інфляції в сумі 2 848,01 грн., 3% річних в сумі 256,50 грн. та судовий збір в сумі 1 218,00 грн.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Сучасний факторинг» подало апеляційну скаргу, в якій посилаються на його незаконність та необґрунтованість, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.11.2012 року між ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 було укладено розрахунок - замовлення НОМЕР_1 на продаж ГБО.

Відповідно до основного договору ФОП ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_5 отримав та зобов'язався оплатити ГБО на умовах визначених розділом 1 додаткової угоди №004939 від 12.11.2012 року та основного договору.

Відповідно до основного договору та додаткової угоди, ОСОБА_5 повинен був сплатити за отриманий товар загальну суму 11 971,70 грн., з яких 993,65 грн. сплатив до моменту отримання товару; 10 978,05 грн. на умовах відтермінування платежу.

Товар був отриманий у повному обсязі, що підтверджується підписом останнього під наряд-заказом та Додатковою угодою, будь-які претензії та/або зауваження з боку відповідача відсутні.

Також місцевим судом встановлено, що 03.07.2012 року між ФОП ОСОБА_6 (цедент) та ТОВ "Сучасний Факторинг" (цесіонарій) укладено генеральний договір відступлення права вимоги № СФ 2011027, за яким цесіонарій зобов'язується передати грошові кошти (ціну відступлення) у власність цедента в обмін на права вимоги до боржників, а цедент зобов'язується відступити цесіонарію у повному обсязі свої права вимоги до боржників по основним договорам, про що у кожному конкретному випадку заключається Додаткова угода до Генерального договору відступлення права вимоги.

Згідно Додаткової угоди № 004939 від 12.11.2012 року ФОП ОСОБА_6 та ТОВ "Сучасний Факторинг" уклали Додаткову угоду до Генерального договору відступлення прав вимоги № СФ 2011027 від 03 липня 2012 року про те, що керуючись п. 2.1 договору цедент відступає, а цесіонарій приймає права вимоги по договору № 2666 від 12.11.2012 року, укладеного з громадянином України ОСОБА_5, а також права, які забезпечують виконання зобов'язань. Загальна сума, яка відступається у відповідності із даною угодою прав вимоги складає 10 978,05 грн.

Наведені обставини підтверджуються копією додаткового договору № 004939 від 12.11.2012 р.; копією генерального договору відступлення права вимоги №СФ2011027 від 03.07.2011 р.; копією паспорта ОСОБА_5; іншими матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вказував, що не знайшли свого беззаперечного підтвердження доводи позивача про те, що ТОВ "Сучасний Факторинг" сплатило ФОП ОСОБА_6 борг за ОСОБА_5 та отримало право вимоги до останнього щодо сплати боргу, а також, що у відповідача взагалі є борг перед позивачем.

Проте судова колегія не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Законним і обґрунтованим відповідно до ст.213 ЦПК України є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону, рішення суду першої інстанції не відповідає.

Згідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

В порушення ст.10 ЦПК України, суд першої інстанції при розгляді справи не сприяв всебічному і повному з»ясуванню обставин справи та не роз»яснив позивачу його права та обов»язки щодо необхідності подачі відповідних доказів, внаслідок чого ухвалив рішення на неповно з»ясованих обставинах, що мають значення для справи, яке відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підлягає до скасування.

Під час розгляду справи апеляційним судом було встановлено, що 12 листопада 2012 року позивачем на користь ФОП ОСОБА_6, відповідно до платіжного доручення №1211024 було сплачено 13 884,14 грн. за викуп права вимоги, до ОСОБА_5 в тому числі. (а.с.77).

Відповідпо до платіжних доручень від 13 грудня 2012 року на 1 000 грн., від 29 січня 2013 року на 1100 грн., від 26 лютого 2013 року на 1 100 грн., від 20 травня 2013 року на 2 100 грн., від 04 липня 2013 року на 1 050 грн., від 30 серпня 2013 року на 1 000 грн. - ОСОБА_5 було сплачено на користь позивача в рахунок погашення заборгованості за договором та додатковою угодою разом 7 350 грн.( а.с.71-76).

Вказані докази було долучено позивачем до апеляційної скарги, і відповідно до ч.2 ст.303 ЦПК України вони були досліджені судом апеляційної існтанції, як нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

За таких обставин, повно та всебічно з»ясувавши всі обставини по справі, колегія суддів вважає, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» про стягнення боргу в розмірі 3 628,06 грн. є цілком доведеними та обгрунтованими ( 10 978, 05 - 7 350, 00 = 3 628, 08).

Крім того, доведеними та обгрунтованими та думку колегії суддів є позовні вимоги про стягнення збитків від інфляції в сумі 2 848,01 грн. та 3% річних в сумі 256,50 грн., оскільки за змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов»язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов»язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманнні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113 цс 14.

Що ж стосується позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі 3 600 грн., то на думку колегії суддів, вони є частково доведеними і тому підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до умов п.1 Додаткової угоди від 12 листопада 2012 року (а.с.21) за пропуск боржником чотирьох і більше платежів передбачено штраф у розмірі 300 грн. Даний штраф відповідно до умов договору носить одноразовий характер і тому не підлягає стягненню за 12 періодів прострочення, як просить позивач.

Такі ж пояснення було дано представником позивача під час розгляду справи апеляційним судом, а тому в цій частині позов задоволенню підлягає лише в розмірі 300 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню, відповідно до ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про задоволення позову частково та стягнення з відповідача на користь позивача боргу в розмірі 3628,06 грн., інфляційних витрат в розмірі 2 848,01 грн., 3% річних в розмірі 256,50 грн. та штрафу в розмірі 300,00 грн., а всього 7 032 /сім тисяч тридцять дві/ грн. 56 коп.

Крім того, згідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, відповідно до наданих квитанції про сплату судового збору позивачем (а.с.10,70) у загальному розмірі 2 563 грн. стягненню з відповідача на його користь підлягає 1 537, 80 грн. (60%), пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний факторинг" - задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 травня 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний факторинг" борг в розмірі 3 628,05 грн., інфліційні витрати в розмірі 2 848,01 грн., 3% річних в розмірі 256,50 грн. та штраф в розмірі 300, 00 грн., а всього 7 032 /сім тисяч тридцять дві/ грн. 56 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний факторинг" судові витрати в розмірі 1537 /одна тисяча п"ятьсот тридцять сім/ грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: В.І.Олійник

С.В.Лівінський