Справа № 2/756/5329/16
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

09 листопада 2016 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Васалатія К.А.

за участі секретаря Івченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_2 є її батьком та відносини між сторонами хороші, родинні. Позивач зазначає, що на даний час вона являється власником трьох кімнатної квартири АДРЕСА_1.

Як вказує позивач, дана квартира була придбана батьком позивача за договором купівлі-продажу від 31.10.2003 р., який на той час знаходився в зареєстрованому шлюбі з матір'ю позивача ОСОБА_3 На момент придбання АДРЕСА_1 батьки позивача проживали та були зареєстровані в квартирі АДРЕСА_3 Після придбання АДРЕСА_1 батько позивача зареєструвався в ній, а мати залишилась зареєстрованою в АДРЕСА_3, а у подальшому мати має намір зняти свою реєстрацію з даної квартири. При цьому у АДРЕСА_1 зареєстровано 3 особи: відповідач - ОСОБА_2, позивач - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Як вказує позивач, 13.11.2013 р. шлюб між батьками позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано. Позивач при цьому зазначає, що 06.09.2012 р. коли відповідач за згодою її матері за договором дарування передав у власність АДРЕСА_1, вона із матір'ю за договором дарування передали відповідачу свої частки АДРЕСА_3, і з того часу він являється власником даної квартири. У подальшому відповідач зареєстрував шлюб з новою дружиною - ОСОБА_6, і ІНФОРМАЦІЯ_1. у них народилася донька ОСОБА_7 та вони були відповідачем зареєстровані у кв. АДРЕСА_3 З серпня 2010 р. відповідач в АДРЕСА_1 не проживає, не користується житловою площею, не оплачує її, але зняти свою реєстрацію невідомо з яких причин не бажає, чим обмежує житлові права позивача.

Тому посилаючись на зазначені обставини позивач просив суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з'явилась. При цьому зявився представник позивача, яка до початку розгляду справи надала суду клопотання, в якому просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання також не з'явився.

Суд вважає можливим розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини викладені нижче. Дійсно АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_8 на праві приватної власності, що підтверджується копією договору дарування від 26.09.2012 р., посвідченого державним нотаріусом 6-ї Київської державною нотаріальної контори Ларіною О.В. (а.с. 10).

Як з'ясовано судом, у АДРЕСА_1 зареєстровані 3 особи: відповідач ОСОБА_2, позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується довідкою форми № 3 КК «Центр комунального сервісу» № 89/1884 від 17.08.2016 р. (а.с. 12).

13.11.2013 р. шлюб між батьками позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано, що підтверджується копією заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва. (а.с. 15). При цьому у АДРЕСА_3 зареєстровані 3 особи: ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7., що підтверджується довідкою Форми № 3 КК «Центр комунального сервісу» № 78/2793 від 07.09.2016 року (а.с. 16).

У п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначено, що у справах визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Як вбачається з матеріалів справи, з серпня 2010 р. відповідач в АДРЕСА_1 не проживає, не користується житловою площею, не оплачує її, але зняти свою реєстрацію не бажає.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оцінюючі встановлені в судовому засіданні факти та відповідні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач більше ніж 6 р. відсутній за місцем своєї реєстрації.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 30, 60, 88, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (і.к. НОМЕР_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_1.

Судовий збір у сумі 551,20 грн. стягнути із ОСОБА_2 (і.к. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: К.А. Васалатій