Справа № 381/2295/16-ц Головуючий у І інстанції Чернишова Є. Ю.
Провадження № 22-ц/780/5615/16 Доповідач у 2 інстанції Лівінський С. В.
Категорія 45 01.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

01 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Лівінського С. В.

суддів: Березовенко Р.В.,

Олійника В.І.

за участю секретаря судового засідання Спеней І.С.

розглянувши справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права користування квартирою та про визначення порядку користування спільним сумісним майном та зустрічну позовну заяву ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про вселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про припинення права користування квартирою та про визначення порядку користування спільним сумісним майном, мотивуючи вимоги тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, однак спільне подружнє життя не склалося, у зв'язку з чим рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.11. 2015 року шлюб між ними розірвано. Під час сумісного життя 03.11.1996 року відповідач був зареєстрований у квартирі, яка належить їй на праві власності. Після розірвання шлюбу відповідач виселився з квартири, однак скасувати реєстрацію місця проживання відмовляється, чим порушує її право на власний розсуд розпоряджатися належним їх на праві власності нерухомим майном.

Крім того, під час шлюбу з відповідачем був придбаний автомобіль DAEWOO SENS, який у відповідності до ст. 60 СК України та ст. 368 ЦК України належить їм на праві спільної сумісної власності. Однак після розірвання шлюбу автомобіль перебуває у користуванні ОСОБА_4 і на вимогу позивача він добровільно у користування автомобіль не надає, чим створює перешкоди у реалізації прав позивача, як співвласника даного майна.

Тому просила припинити право ОСОБА_4 користуватися квартирою АДРЕСА_1; визначити порядок користування автомобілем DAEWOO SENS, а саме: у понеділок, вівторок, середу, четвер кожного тижня автомобіль він знаходиться у користуванні ОСОБА_4, а у п'ятницю, суботу, неділю автомобіль знаходиться у її користуванні; зобов'язати передавати автомобіль з ключами від нього та документами у четвер о 21-00 год. та в неділю о 21-00 год.

Відповідачі подали зустрічний позов про їх вселення у спірну квартиру. Зазначили, що відповідач зареєструвала їх у власній квартирі на правах членів сім'ї власника, однак після розірвання шлюбу змінила замок на вхідних дверях до квартири, через що вони позбавлені можливості потрапити до квартири та вимушені орендувати житло для проживання.

Рішенням суду у задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 і ОСОБА_4 задоволено. Вони вселені у квартиру АДРЕСА_1.

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у припиненні права ОСОБА_4 користуватися спірною квартирою та задоволення зустрічного позову, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

Просила рішення суду в наведеній частині скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити первісний позов та відмовити в задоволені зустрічного позову.

Відповідачі рішення суду не оскаржили.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем за первісним позовом не доведено порушення його прав відповідачами.

Відповідно до ч. 1, 4, 5, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Отже, права власника щодо своєї власності не є безмежними. Права позивача як власника квартири не ставляться під сумнів, однак вони є обмеженими іншими законами, що існують в суспільстві та в державі.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи таке.

З 31 липня 1993 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_5 являється їхнім сином.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано.

ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 жовтня 1993 року та договору дарування від 26 квітня 1994 року належить право власності на квартиру АДРЕСА_1. Окрім позивача, у квартирі зареєстровані, її колишній чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_5

Розглядаючи даний спір колегія, суддів прийшла до висновку, що районний суд, не зважаючи на доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку всім доказам у їх сукупності, в тому числі і тим, на які посилалася апелянт та правильно задовольнив зустрічний позов і відмовив у задоволені первісного позову.

Не зважаючи на доводи апеляційної скарги, під час вирішенні даного спору міськрайонний суд правильно виходив з того, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення, або через відсутність без поважних причин члена сім'ї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При цьому відповідно до статей 9, 156, 157 ЖК сам факт припинення сімейних відносин із власником (власниками) квартири не позбавляє колишніх членів його (їх) сім'ї права користуватися займаним приміщенням. Колишній член сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселений відповідно до ст. 157 ЖК, але за наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу. Передбачене статтями 9, 156 ЖК сервітутне право колишніх членів сім'ї власника на користування житлом останнього не є порушенням права власності, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції, ст. 319, частин 1, 2 ст. 321 ЦК власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві, крім обмеження права власності у передбачених законом випадках. У цьому випадку, обмеження прав власника передбачені статтею 156 ЖК.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не проживав в квартирі тривалий час, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_3 змінила ключі від вхідних дверей та чинила колишньому чоловікові перешкоди у користуванні спірною квартирою.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, як такі, що не мають правового підґрунтя і висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ч. 3 ст. 209, ст. ст. 218, 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: С.В. Лівінський

судді: Р.В. Березовенко

В.І. Олійник