Справа № 342/1322/15-ц
Провадження № 2/342/84/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

з участю позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29 серпня 2006 року відділом РАЦС Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 68. В позовній заяві зазначає, що у шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який в даний час є малолітнім, проживає разом з позивачкою та перебуває на спільному вихованні і утриманні сторін. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаєморозуміння та повагу, мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Останнім часом відповідач зловживає спиртним, через що в сторін систематично виникають конфлікти, які негативно впливають на здоров'я позивачки та на моральний стан дитини. Внаслідок цього сторони відчужилися один від одного, втратили сімейні цінності: взаємну любов, дружбу та взаємодопомогу. В даний час кожен із сторін має власне коло спілкування і їхні інтереси перетинаються лише щодо сина. Неодноразові спроби порозумітися та зберегти сім'ю не дали результату. Сторони не живуть шлюбним життям, шлюб існує формально, подальше збереження сім'ї неможливе та суперечить інтересам позивачки. Раніше позивачка зверталася до суду з аналогічним позовом, однак залишила його без розгляду, сподіваючись зберегти сім'ю. Проте, з того часу нічого не змінилося, відповідач свого ставлення до сім'ї не виправив, тому позивачка просить строку для примирення не надавати, шлюб розірвати, малолітнього сина залишити проживати біля неї, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити. Суду пояснила, що з відповідачем проживають за однією адресою, однак, як тільки буде рішення суду про розірвання шлюбу, відповідач перейде проживати до своїх батьків.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує щодо задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив, що шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 29 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 68, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим 29 серпня 2006 р. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що доводиться копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 16 січня 2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області.

Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов'язок подружжя турбуватись про сім'ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в сім'ї, та зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Судом встановлено, що сторони не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Малолітнього сина, приймаючи до уваги його інтереси, слід залишити на проживанні з позивачкою.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 29 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 68.

Сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на проживанні з матір'ю ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "ОСОБА_1".

Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ничик Г.І.