Справа № 456/4688/15-ц
Провадження № 2/456/422/2016
РІШЕННЯ

іменем України

(ЗАОЧНЕ)

25 квітня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинській І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка навчається,

ВСТАНОВИВ:

позивачка ОСОБА_1, звернулась в суд з позовною заявою та уточнивши позовні вимоги, просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, починаючи з 25 січня 2016 року по 30 червня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що ОСОБА_2 її колишній чоловік шлюб з яким розірвано в 2000 році. Від спільного проживання в них народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька після розірвання шлюбу залишилась проживати із нею та перебувати на її утриманні. Відповідач за рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області сплачував аліменти. 24 січня 2016 року доньці виповнилось 18 років і стягнення аліментів було припинено. Однак донька продовжує навчання. Вона є студенткою третього класу Премонштратської гімназії в місті Кошиця, вулиця Ковачська 28. Соціальної стипендії вона не отримує. Навчання в гімназії закінчується 30 червня 2017 року. Відповідач добровільно не надає жодної допомоги на утримання доньки. Їй одній важко матеріально утримувати доньку, тому вимушена звертатись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала покликаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам вважає, що позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Сихівською сільською радою Львівської області 02 лютого 1998 року відповідач, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3

Відповідно до довідки виданої Угерською сільською радою №989 від 09 листопада 2015 року донька проживає разом з позивачкою.

Відповідно до довідки виданої Премонштратською гімназією від 13 квітня 2016 року, ОСОБА_3 є ученицею третього класу даної гімназії. Розпочала навчання 01.09.2013 року, навчання закінчується - 30.06.2017 року. Соціальної стипендії чи інших фінансових виплат не одержує.

Відповідач добровільно не надає жодної допомоги на утримання доньки.

Відповідно до ст.ст. 3, 6 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Стаття 18 Конвенції визначає, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з п. 23 постанови Пленум Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Таким чином, суд вважає, що позов слід задовольнити, та стягувати з відповідача

ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 25 січня 2016 року по 30 червня 2017 року.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 487,20 грн. та 300,00 гривень витрат на правову допомогу.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст., ст. 180, 182, 183, 192Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 25 січня 2016 року по 30 червня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 300,00 (триста гривень) витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 - 487,20 грн.(чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок) судового збору в користь держави.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його отримання.

Головуючий-суддя І. М. Микитчин