Справа №521/6496/16-ц
Провадження №2/521/3178/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, в якому просить суд стягнути з відповідача на її, ОСОБА_1 користь суму вкладу разом з відсотками в розмірі 35084,47 долари США, а також суму моральної шкоди у розмірі 100000 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вона, ОСОБА_1 працює медиком, за весь час свого життя копила кошти на квартиру, але коштів все рівно не вистачало, тому позивачка всі свої кошти вклала до установи відповідача для того, щоб накопичувались проценти і в подальшому вона змогла б собі купити квартиру. Так, позивачкою було відкрито рахунки: 1. Ф&К Стандарт, Договір №328823/123987/1-15 від 03.02.2015 року, термін закінчення договору 19.09.2015 року, сума: 30 014,00 доларів США, сума нарахованих відсотків по даному депозиту складає 443,88 долари США; 2. Ф&К Стандарт, Договір №328823/110646/07-14 від 29.12.2014 року, термін закінчення договору 19.09.2015 року, сума: 9 893,40 долари США, сума нарахованих відсотків по даному депозиту складає 211,73 доларів США; 3. Ф&К Класик, Договір №328823/100232/3-14 від 28.11.2014 року, термін закінчення договору 28.02.2015 року, сума: 21,46 доларів США; 4. Ф&К Стандарт, Договір №328823/75215/5-14 від 15.09.2014 року, термін закінчення договору 15.02.2015 року, сума: 2 500,00 доларів США. Отже загальна сума вкладу в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» зробленого позивачкою разом з нарахованими відсотками складає 43084,47 долари США. Відповідно до п.2.4 договору № 328823/118208/07-15 повернення суми вкладу клієнту здійснюється банком у день закінчення одного із строків, визначених п.п. 1.1.1.-1.1.13 цього договору. Відповідно до п.1 договору № 328823/118208/07-15, клієнт вносить, а банк приймає грошові кошти в доларах США на депозитний рахунок №001/2630.0.053424.006 у сумі 30 000,00 вклад, на передбачений строк та відповідно до додаткової угоди №1 до договору-заяви № 328823/123987/1-15 від 03.02.2015 року про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К «Стандарт» в іноземній валюті, а саме п.1 вищезазначеної додаткової угоди №1, зазначається, що сторони підписанням цієї додаткової угоди домовились продовжити строк розміщення грошових коштів у сумі 30014 доларів США на вкладному рахунку № 2630.4.01.53424.12 на період з 19 березня 2015 року по 19 вересня 2015 року, на який продовжено розміщення вкладу, банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 7% річних. Такий же самий договір № 328823/110646/07-14 від 29.12.2014 року був укладений на суму 9 893,40 долари США. Та відповідно до додаткової угоди №2 домовились продовжити строк розміщення грошових коштів у сумі 9 893,40 долари США по вкладному рахунку № 2630.4.01.53424.005 на період з 19 березня 2015 року по 19 вересня 2015 року, на який продовжено розміщення вкладу, банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 7% річних. 08 вересня 2015 року позивачка звернулась до відповідача з вимогою про видачу їй, ОСОБА_1 суми вкладів та процентів за депозитними договорами, строк яких закінчується 19 вересня 2015 року. 12.10.2015 року відповідач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надав позивачці відповідь, де зазначається, що на підставі постанови Правління НБУ від 17.09.2015 року №612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 року №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Також у цієї відповіді зазначається, що протягом дії тимчасової адміністрації вкладники АТ «Банк «Фінанси та кредит» можуть отримати свої кошти за договором банківського вкладу (депозит), строк дії яких закінчився, та за договором банківського рахунку вкладників. Виплати за зазначеними договорами здійснюватимуться в розмірі вкладу, але не більше 200 000 гривень. Позивачка отримала від відповідача 200 000 гривень, що еквівалентно 8 000 доларам США. Таким чином, загальна сума вкладу в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» зробленого позивачкою разом з нарахованими відсотками складає 35084,47 долари США. Крім того, позивачка в своєму позові зазначила, що за весь час невиконання відповідачем своїх зобовязань їй, ОСОБА_1 були завдані моральні страждання, що виразилися в незаконній відмові виконувати умови договору, а також завдали позивачці душевні страждання і переживання, яких вона зазнала у звязку з протиправними діями відповідача. Так, не укладаючи договір банківського вкладу та довіряючи свої грошові кошти даної фінансової установи, позивачка розраховувала на порядність і чесність банку, дотримання банком всіх умов і положень договору. Крім того, у позивачки є син, який навчається та старенька мати, у звязку з чим витрати в родині позивачки зросли в декілька разів і позивачка розраховувала на розпорядження цими коштами після закінчення строку дії договору. Посилаючись на викладене позивачка звернулась з наведеним позовом до суду.

Позивачка в судове засідання не зявлялася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги своєї довірительниці з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Банку в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, просила в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» відмовити в повному обсязі. Представник відповідача вказувала на те, що 17.09.2015 року Правлінням НБУ була прийнята Постанова №612 відповідно до статті 76 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» Публічне акціонерне товариства «Банк «Фінанси та Кредит» визнано неплатоспроможним. Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 року №171 призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Тимчасова адміністрація встановлена строком до 17 грудня 2015 року. Постановою Правління НБУ №898 від 17.12.2015 року відповідно до статті 77 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банківську ліцензію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відкликано та прийнято рішення про ліквідацію банку. Відповідно до Постанови виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 грудня 2015 року №230 розпочато процедуру ліквідації. Таким чином, у відповідності з положеннями ч.6 ст.49 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів. Задоволення вимог кредиторів здійснюється у черговості, встановленій положеннями ст.52 вищезазначеного закону. Крім того, вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки як договором, укладеним ОСОБА_1, так і нормами цивільного законодавства відшкодування моральної шкоди не передбачено. Відповідальність у вигляді відшкодування моральної шкоди за невиконання або неналежне виконання договірних зобовязань за договорами банківського вкладу (депозиту) не передбачено.

Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 14 січня 2015 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі Банк) та позивачкою (надалі Клієнт) підписано договір № 328823/118208/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США згідно п.1., п.1.2. якого Клієнт вносить, а Банк приймає грошові кошти в доларах США на депозитний рахунок № 001/2630.0.053424.006 у сумі 30 000,00 доларів США, на наступні строки: 1.1.1. з 14 січня 2015 року по 20 січня 2015 року; 1.1.2. з 21 січня 2015 року по 27 січня 2015 року; 1.1.3. з 28 січня 2015 року по 03 лютого 2015 року; 1.1.4. з 04 лютого 2015 року по 10 лютого 2015 року; 1.1.5. з 11 лютого 2015 року по 17 лютого 2015 року; 1.1.6. з 18 лютого 2015 року по 24 лютого 2015 року; 1.1.7. з 25 лютого 2015 року по 03 березня 2015 року; 1.1.8. з 04 березня 2015 року по 10 березня 2015 року; 1.1.9. з 11 березня 2015 року по 17 березня 2015 року; 1.1.10. з 18 березня 2015 року по 24 березня 2015 року; 1.1.11. з 25 березня 2015 року по 31 березня 2015 року; 1.1.12. з 01 квітня 2015 року по 07 квітня 2015 року; 1.1.13. з 08 квітня 2015 року по 14 квітня 2015 року. За час користування коштами вкладу протягом строків, визначених п.п.1.1.1.-1.1.13. цього договору, банк нараховує і виплачує клієнту проценти за наступними ставками: протягом строку, вказаного у п.1.1.1. цього договору розмір процентної ставки 8,20; протягом строку, вказаного у п.1.1.2. цього договору розмір процентної ставки 8,35; протягом строку, вказаного у п.1.1.3. цього договору розмір процентної ставки 8,5; протягом строку, вказаного у п.1.1.4. цього договору розмір процентної ставки 8,65; протягом строку, вказаного у п.1.1.5. цього договору розмір процентної ставки 8,8; протягом строку, вказаного у п.1.1.6. цього договору розмір процентної ставки 8,95; протягом строку, вказаного у п.1.1.7. цього договору розмір процентної ставки 9,1; протягом строку, вказаного у п.1.1.8. цього договору розмір процентної ставки 9,25; протягом строку, вказаного у п.1.1.9. цього договору розмір процентної ставки 9,4; протягом строку, вказаного у п.1.1.10. цього договору розмір процентної ставки 9,55; протягом строку, вказаного у п.1.1.11. цього договору розмір процентної ставки 9,7; протягом строку, вказаного у п.1.1.12. цього договору розмір процентної ставки 9,85; протягом строку, вказаного у п.1.1.13. цього договору розмір процентної ставки 10.

Відповідно до додаткової угоди №1 до договору-заяви №328823/123987/1-15 від 03.02.2015 року про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К «Стандарт» в іноземній валюті від 19.03.2015 року укладеної між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 сторони підписанням цієї Додаткової угоди домовились продовжити строк розміщення грошових коштів у сумі 30014,00 доларів США на Вкладному рахунку №2630.4.01.53424.12 на період з 19 березня 2015 року по 19 вересня 2015 року включно. За час користування коштами вкладу протягом періоду з 19 березня 2015 року по 19 вересня 2015 року, на який продовжено розміщення вкладу, банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 7% річних.

Згідно до додаткової угоди №2 до договору-заяви №328823/110646/07-14 від 29.12.2014 року про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К «Стандарт» в іноземній валюті від 19.03.2015 року укладеної між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 сторони підписанням цієї Додаткової угоди домовились продовжити строк розміщення грошових коштів у сумі 9893,40 доларів США на Вкладному рахунку №2630.1.053424.005 на період з 19 березня 2015 року по 19 вересня 2015 року включно. За час користування коштами вкладу протягом періоду з 19 березня 2015 року по 19 вересня 2015 року, на який продовжено розміщення вкладу, банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 7% річних.

08.09.2015 року позивачка звернулась до відповідача з заявою в якій просить видати їй по закінченню строку дії депозитів суму вкладів та проценти згідно договору, дата закінчення депозитів 19.09.2015 року.

З заяви на видачу готівки №2173106 від 16.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 отримала 7 987,07 гривень, зміст операції: виплата коштів ОСОБА_1 за заявою вкладника ОСОБА_1; з заяви на видачу готівки №2173230 від 16.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 отримала 468,31 гривень, зміст операції: виплата коштів ОСОБА_1 за заявою вкладника ОСОБА_1; з заяви на видачу готівки №2173288 від 16.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 отримала 136 988,12 гривень, зміст операції: виплата коштів ОСОБА_1 за заявою вкладника ОСОБА_1; з заяви на видачу готівки №2173183 від 16.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 отримала 54 556,50 гривень, зміст операції: виплата коштів ОСОБА_1 за заявою вкладника ОСОБА_1.

Відповідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надаючи виниклим між сторонами по справі належну правову оцінку, судом досліджено зміст ст.509 ч.ч.1,2 ЦК України, за якою зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 ч.1, ч.2 п.1 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлює ст. 626 ч.1 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Щодо ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

В силу ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобовязаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Банк має право змінити розмір процентів, які виплачуються на вклади на вимогу, якщо інше не встановлено договором. У разі зменшення банком розміру процентів на вклади на вимогу новий розмір процентів застосовується до вкладів, внесених до повідомлення вкладників про зменшення процентів, зі спливом одного місяця з моменту відповідного повідомлення, якщо інше не встановлено договором. Встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад, внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів на строковий вклад в односторонньому порядку є нікчемною. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

З урахуванням даних норм закону та на підставі встановлених фактів по справі суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, що врегульовані цивільний законом про банківський вклад, про що свідчить зміст укладеного договору. Однак банк не виконав відповідного грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вказує ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В силу ст. 536 ч.ч.1,2 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як наводить ст. 612 ч.1 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А відповідно до ст. 614 ч.1 ЦК України, особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 625 ч.ч.1,2 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як наводить ст. 534 ч.1 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобовязання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, повязані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Тобто, зважаючи на таку регламентацію виниклих між сторонами по справі правовідносин і виходячи з умов укладеного договору, заборгованість банку становить заявлені грошові суми, що є сумою вкладу та процентів.

Але згідно Постанови Правління Національного Банку України №612 від 17 вересня 2015 року, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» визнано неплатоспроможним.

Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №171 від 17 вересня 2015 року, розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на три місяці з 18 вересня 2015 року по 17 грудня 2015 року (включно). Призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно Постанови Правління Національного Банку України №898 від 17 грудня 2015 року, відкликано банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №230 від 18 грудня 2015 року, розпочато процедуру ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з 18 грудня 2015 року по 17 грудня 2017 року включно. Призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 18 грудня 2015 року по 17 грудня 2017 року включно.

Згідно ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно ст. 2 п.п.6,16 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; тимчасова адміністрація процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 36 ч.5 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), а також зобовязань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку; 4) зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобовязань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі; 5) нарахування відсотків за зобовязаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

При цьому, згідно ст. 26 ч.1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

В силу ст. 46 ч.2 п.п.1,2,3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури ліквідації банку: 1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у звязку з ліквідацією банку; 2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; 3) строк виконання всіх грошових зобовязань банку та зобовязання щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) вважається таким, що настав.

Як встановлює ст. 26 ч.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами чітко регламентовано ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно ст. 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). Фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах «Урядовий курєр» або «Голос України» та на своєму офіційному веб-сайті про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Таким чином, у зв'язку із прийняттям рішення про введення в ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» тимчасової адміністрації вимоги позивача, який є вкладником банку, про стягнення суми банківського вкладу не можуть бути задоволені в силу вищевказаних норм закону, що є додатковою самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Судом враховано, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до неплатоспроможних, що фактично унеможливлює здійснення банком операцій за рахунками власних клієнтів. Крім того, після запровадження Фондом тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і чинним законодавством не передбачено задоволення вимог окремих кредиторів банку поза межами ліквідації банку.

Відмовляючи в задоволенні позову суд враховує, що ОСОБА_1 звернулась до суду про відшкодування моральної шкоди, яка з її наведених у позові обґрунтувань випливає з душевних страждань і переживання, яких вона зазнала у звязку з протиправними діями відповідача. Однак враховуючи, що вимоги про стягнення грошових коштів є похідними від вимог про відшкодування моральної шкоди, суд відмовляючи позивачці у стягненні грошових коштів відмовляє і у відшкодуванні моральної шкоди.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача, у зв'язку із чим вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів.

Головуючий: