Справа № 314/3797/16-ц Провадження № 2/314/873/2016
02.08.2016 року Вільнянський районний суд Запорізької області
у складі: головуючого - судді Кіяшко В.О.,
секретар Павлівська І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк «ПриватБанк» правонаступник Закритого Акціонерного Товариства "Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в позові посилається на те, що між банком та відповідачем було укладено договір № ZPVLGK00000064 від 20.06.2007 р., відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 6675,00 доларів США на термін до 19.06.2017 року, з зобов'язанням погашення заборгованості за Кредитом та сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором.
Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит.
У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
До суду надійшла заява представника позивача, Сенітович Ю.С., у якій вона просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст. ст. 74, 76 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень не надав. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з таких підстав.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (відповідач) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, був укладений кредитний договір № ZPVLGK00000064, на підставі якого йому було надано кредит.
Відповідно до вищезазначеного Договору, позивач надає відповідачу кредит у розмірі 6675,00 дол. США, терміном до 19.06.2017 року, а відповідач зобов'язується повернути кредит в строки та порядку, встановлених кредитним договором.
Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши відповідачу кредит.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
З вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси.
Правовідносини що склалися між сторонами, є договірними і врегульовані статтями 526, 527, 530, 610-611, 625, 1049, 1054 ЦК України.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтями 525-526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Судом встановлено, що в порушення норм закону і умов кредитного договору, ОСОБА_3 забов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, виникла заборгованість станом на 05.04.2016 року в розмірі 3177,05 дол. США (арк. с. 4-9).
Згідно із ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях ( ч. 1). Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.
Оскільки, належна сплата вищезазначеної заборгованості відповідачем на користь банку у зазначені договором строки не здійснювалась, то у даному випадку приймається до уваги курс долару США по відношенню до гривні України на день розрахунку суми заборгованості позивачем - 05.04.2016 року, який становив: 1 долар США = 25,99 грн., так як банк у своєму позові просив стягнути з відповідача саме заборгованість станом на 05.04.2016 року.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим, право позивача підлягає захисту, а позов до задоволення у повному обсязі.
Відповідно вимогам ст. 88 ЦПК України з відповідача варто стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі: 1378,00 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-228 ЦПК України, ст. ст. 16, 526, 530, 625, 1054 ЦК України, суд, -
Цивільний позов Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2 від 18.10.1995 року, виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк "ПриватБанк" судовий збір у розмірі 1378,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.О.Кіяшко

02.08.2016