Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/503/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Волощука В.В.

секретаря Федорчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олевської міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадщину у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

30 вересня 2016 року до суду з позовом, звернувся позивач, в якому просить суд, визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після померлого 31.01.2016 року батька ОСОБА_2, а саме на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що розташовані по вул.Павленка, 1 в м.Олевськ Житомирської області, як спадкоємцю першої черги за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що за батьком ОСОБА_2, відповідно до господарської книги по теперішній час рахується зазначений житловий будинок зі всіма надвірними будівлями, який розташований за вказаною адресою, і який покійним був збудований та зданий до експлуатації у 1986 році на виділеній йому земельній ділянці, однак внаслідок смерті не встиг зареєструвати право власності в реєстрі речових праві, в результаті чого не набув права власності. За таких обставин позивачці було відмовлено в оформленні спадщини на будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримав із підстав, які наведено у позовній заяві та просить суд задовольнити його позовні вимоги повністю, подавши до суду письмову заяву щодо розгляду справи у його відсутності.

Представник відповідача Олевської міської ради Житомирської області в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник третьої особи Управління економічного розвитку, інфраструктури і торгівлі Олевської РДА в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так відповідно договору про надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування будинку на праві приватної власності від 20.10.20183 року рішенням виконком Олевської селищної ради №135 від 18.10.1983 року ОСОБА_2 надавалася земельна ділянка площею 700 кв.м. під забудову житлового будинку, який був зданий та прийнятий в експлуатацію у 1986 році, що також підтверджується технічним паспортом на житловий будинок (а.с.11, 12-14) Однак за життя спадкодавцем не було належним чином оформлено зазначене спадкове майно.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2, помер 31.01.2016 року.(а.с.9).

Позивач є рідним сином померлого ОСОБА_2, і на час відкриття спадщини, в шестимісячний строк подала заяву до Олевської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_2, (а.с.16, 19,20,21).

Крім позивача спадкоємцем на спадкове майно після померлого ОСОБА_2,є його дружина ОСОБА_3 (мати позивача), яка також є спадкоємцем першої черги та яка відмовилася від прийняття спадщини після померлого спадкодавця на користь позивача, що підтверджується відповідною заявою (а.с.17). Інші спадкоємці першої черги на спадщину в порядку спадкування за законом після померлого спадкодавця ОСОБА_2, в силу ст.1261 ЦК України відсутні, (а.с.19-21).

За змістом ст.ст. 1296, 1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст.1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу).

Однак, при зверненні до приватного нотаріуса Олевського районного нотаріального округу Житомирської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом, як спадкоємцю першої черги, після смерті ОСОБА_2, позивачу було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність майна померлому спадкодавцю, що стверджується відповідною постановою приватного нотаріуса Олевського районного нотаріального округу Житомирської області, від 21.09.2016 року.(а.с.23).

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст.ст.25,346,328,331 ЦК України, з яких слідує, що у випадку смерті фізичної особи її цивільна правоздатність та право власності припиняється. Первинна державна реєстрація права власності на нерухоме майно щодо якого реєстрація не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, за особою яка померла не можлива. Питання визначення належності цього майна власнику вирішується у судовому порядку. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту створення майна.

Крім того, у статтях 1220, 1221, 1223, 1258, 1268 ЦК України зазначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають рідні діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У статтях 1268 та 1269 ЦК України зазначено також, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як слідує із матеріалів справи, на час побудови і здачі в експлуатацію зазначеного будинку (1986 рік), реєстрація домоволодіння в сільській місцевості здійснювалася у виконкомі сільської ради, про що робився відповідний запис у погосподарській книзі з відкриттям особового рахунку, а реєстрація будинків органами БТІ проводилася лише у містах і селищах міського типу, що було передбачено інструкцією Держплану УРСР і Міністерства юстиції УРСР від 29.07.1959 року, та інструкцією Міністерства комунального господарства РСР «Про порядок реєстрації домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31.01.1966 року.

Таким чином, житловий будинок № 1 по вул.Павленка в м.Олевськ Житомирської області, з врахуванням наведених нормативно-правових актів, в органах БТІ зареєстрований не був, оскільки законодавством, яке було чинним на той час, не було передбачено реєстрацію в сільській місцевості нерухомого майна органами БТІ.

Разом із тим, відповідно до Положення про державний нотаріат УРСР, затвердженого постановою ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 31.08.1964 року № 941, яке мало чинність до набуття чинності нового Цивільного кодексу України (01.01.2004 р.), слідує, що підтвердженням належності будинку, можуть служити відповідні довідки виконавчого комітету сільської ОСОБА_3 депутатів трудящихся. Якщо до складу спадкового майна входить жилий будинок (частина будинку) державний нотаріус вимагає правовстановлюючий документ про належність будинку (частини будинку), квартири спадкодавцю, довідку-характеристику бюро технічної інвентаризації, а в місцевостях, де інвентаризація не проводилась, - довідку виконавчого комітету місцевої ОСОБА_3 депутатів трудящихся.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», слідує, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Відтак, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом, і фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме: житловим будинком № 1 по вул.Павленка в м.Олевськ, Житомирської області, з відповідними господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться за вказаною адресою, а право власності на спадкове майно належне померлому ОСОБА_2 повністю підтверджене, однак позивачці було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили належність зазначеного вище спадкового майна померлому ОСОБА_2, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, так як під час судового розгляду справи було встановлено, що позивач є рідним сином померлого ОСОБА_2, який своє майно не заповідав і у звязку з чим позивачка має право на спадщину за законом, як спадкоємець першої черги, оскільки інші спадкоємці не заявляли про своє право на зазначену у позові спадщину.

Так відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст.25, 328, 331, 346, 1216, 1218, 1220, 1221, 1223, 1225, 1258, 1262, 1268, 1269, 1270, 1296, 1298, 1299 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 11-1, 15, 57, 60, 88, 212-215, 217 ЦПК України, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Олевської міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, право власності на спадщину за законом, як спадкоємця першої черги після померлого 31 січня 2016 року батька ОСОБА_2, яка складається із житлового будинку, збудованого і зданого до експлуатації в 1986 році та господарських будівель і споруд, що розташовані по вул.Павленка, 1 (один) в м.Олевськ Житомирської області.

Рішення може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення. А особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4