У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза заявою ОСОБА_4, зацікавлена особа - Головне управління Національної поліції в Харківській області, Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, у якій просив встановити факт його безпосередньої участі у виконанні службових обов'язків в зоні проведення антитерористичної операції та участі в бойових діях на території Донецької та Луганської області в період з 24 вересня до 26 вересня 2014 року.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що у червні 2014 року він добровільно вступив до лав БПС МОП «Харків-1», де здійснював службові обов'язки співробітника міліції.

22 вересня 2014 року за наказом командира БПС МОН «Харків-1» ОСОБА_5 був відправлений до зони проведення антитерористичної операції для подальшого проходження військової служби та виконання покладених на нього службових та бойових завдань. Питаннями документального оформлення виїзду у зону проведення антитерористичної операції займався офіцер підрозділу ОСОБА_6

У період з 24 вересня 2015 року до 26 вересня 2014 року він приймав участь у бойових діях на території ряду населених пунктів Донецької області, а саме: Гранітне, Тельманове та Новотроїцьке. Факти виконання бойових завдань та участь у бойових діях у вищевказаних населених пунктах підтверджується журналом обліку бойових дій БПС МОП «Харків-1» ГУМВС України в Харківській області з виконання завдань під час проведення антитерористичної операції за інвентарним № 2528.

При поверненні з відрядження в зону проведення антитерористичної операції він продовжив виконувати службові завдання у складі БПС МОН «Харків -1».

11 листопада 2014 року командиром БПС МОП «Харків-1» ГУ МВС України в Харківській області було складено рапорт на ім'я начальника ГУ МВС України в Харківській області генерал-майора міліції ОСОБА_7 з детально викладеною інформацією про його участь у бойових діях в зоні проведення антитерористичної операції.

У жовтні 2015 року він звернувся до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій при Головному Управлінні МВС України в Харківській області з заявою про визнання його особою, яка приймала участь у бойових діях в зоні проведення антитерористичної операції та надання йому посвідчення учасника бойовик дій.

02 листопада 2015 року він отримав відповідь, в якій зазначено, що ним порушено порядок відбуття у відрядження, а також доручення МВС України від 21 грудня 2014 року № 27493/Лв, факт перебування його у відрядженні до зони АТО в період з 24 вересня до26 квітня 2014 року не можна визнати правомочним.

Через вищевикладене він не може отримати статус учасника бойових дій, у зв'язку із чим просив встановити факт знаходження його у відряджені в зоні АТО в період з 24 вересня до 26 квітня 2014 року на підставі наказу командира Ліголенко CO.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24 березня 2016 року заяву ОСОБА_4 задоволено. Встановлено факт безпосередньої участі ОСОБА_4 у виконанні службових обов'язків у зоні проведення антитерористичної операції та участі в бойових діях на території Донецької і Луганської області в період з 24 вересня до 26 вересня 2014 року.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове про відмову у задоволенні заяви.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4, апеляційний суд, оцінивши докази, подані сторонами (ст. 212 ЦПК України), виходив із того, що Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413, передбачено, що питання надання статусу учасника бойових дій розглядається відомчою комісією того відомства, у складі якого особа брала участь в антитерористичній операції.

ОСОБА_4 до комісії не звертався, будь-яке рішення комісії не приймалось.

Крім того, у п. 4 вищезгаданого Порядку наведений перелік документів, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

ОСОБА_4 не надав суду зазначені документи.

Висновок апеляційного суду відповідає обставинам справи, а також узгоджується з нормами матеріального та процесуального права, які судом правильно застосовані.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик