Провадження № 2/760/200/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Носачова А.К.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Грищенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» про стягнення депозитного вкладу, процентів, пені та відшкодування моральної шкоди, суд,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 168087, 34 гр., з яких: 112 000, 00гр. суми за депозитним вкладом, 50 400, 00 гр. пені, 687, 34гр. відсотків та 5 000, 00гр. в відшкодування моральної шкоди.

Посилається в позові на те, що 09 жовтня 2015 року між ним та відповідачем був укладений Депозитний договір №10-1392124 «Тільки для своїх».

За умовами договору він передав відповідачу в управління грошові кошти в розмірі 112 000, 00гр. терміном з 09 жовтня 2015 року по 25 листопада 2015 року включно під 22% річних.

В день закінчення терміну дії договору він звернувся до банку з усною заявою для повернення своїх коштів, однак йому було запропоновано відтермінувати повернення вкладу на два тижні.

В зв'язку з цим 25 листопада 2015 року між ним та банком був укладений Депозитний договір №10-1401104 «Прогресивний», за яким він передав банку 112 000, 00 гр. терміном з 25 листопада 2015 року по 09 грудня 2015 року включно під 16% річних.

Після закінчення строку дії договору він звернувся до банку з усною заявою про повернення грошових коштів, але працівники банку повідомили про неможливість виплати коштів у зв'язку з відсутністю готівки.

11 грудня 2015 року він звернувся до банку з письмовою заявою про повернення грошового вкладу, яке відповідачем було отримано 14 грудня 2015 року.

На даний час відповіді на заяву він не отримав.

Виходячи з цього, просить стягнути з відповідача суму вкладу в розмірі 112 000, 00гр. , 687, 34 гр. відсотків, а також на підставі ст.10 Закону України « Про захист прав споживачів» 50 400,00 гр. пені.

Зазначив також, що у зв'язку з невиконання відповідачем вимоги про повернення коштів він зазнав моральної шкоди. Він втратив душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, викликаному відмовою відповідача повернути кошти, а також зневажливим до нього ставленням працівників банку. Зазначені моральні страждання, нанесені незаконними діями відповідача, негативно відображаються на його здоров'ї .

Виходячи з цього, просить стягнути з відповідача в відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. 00 коп.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову запеерчував.

Посилається на те, що банк не міг повернути позивачу депозитний вклад в зв»язку з відсутністю готівки в банку та подальшим введенням з 25 грудня 2015 року тимчасової адміністрації.

Зазначає, що виконати свої зобов»язання за умовами договору банк не може поза межами процедури, передбаченої Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того пояснила, що позивач має право звернутися до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який гарантує вкладникам отримання до 200 000 грн. 00 коп.

Виходячи з цього вважає, що з вини банку позивач не зазнавав і не міг зазнати моральних страждань і просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч .ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

За положенням ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Судом встановлено, 09 жовтня 2015 року між сторонами ним був укладений Депозитний договір №10-1392124 «Тільки для своїх», за умовами якого позивач передав банку вклад у розмірі 112 000, 00 гр.терміном з 09 жовтня 2015 року по 25 листопада 2015 року включно під 22% річних.

25 листопада 2015 року між сторонами був укладений Депозитний договір №10-1401104 «Прогресивний».

Відповідно до умов договору позивач передав банку вклад в розмірі 112 000, 00 гр. терміном з 25 листопада 2015 року по 09 грудня 2015 року включно під 16% річних.

Після закінчення строку дії договору на вимогу позивача грошові кошти повернуті не буди.

11 грудня 2015 року позивач звернувся до банку з письмовою заявою про повернення грошового вкладу, яка банком залишена без відповіді.

/ а.с.8 - 12 /

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 239 від 24 грудня 2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку, розпочато процедуру виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на три місяці з 25 грудня 2015 року по 24 березня 2016 року з призначенням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

/а.с.32 - 33/

Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації і ліквідації банків регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

У зв»язку з застосуванням спеціальних механізмів врегулювання правовідносин та прав позивача із банком, щодо подальшої діяльності якого прийнято рішення про виведення його з ринку, застосуванню підлягає Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Інші правові норми, зокрема положення ЦК України про зобов»язання, можуть бути застосовані, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Статтею 36 зазначеного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації, зокрема, під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку).

Таким чином, після запровадження у банку тимчасової адміністрації задоволення вимог кредиторів відбувається в особливому, передбаченому зазначеним спеціальним законом порядку з дотриманням принципу черговості.

При цьому, незалежно від того, звертався позивач до чи після запровадження тимчасової адміністрації банку, повернення вкладу здійснюється за зазначеною даним Законом процедурою.

За таких обставин підстави для задоволення вимог позивача в частині повернення депозиту, відсотків та стягнення пені відсутні.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд виходить з такого.

Свої вимоги в цій частині позивач обгрунтовує нормами ст.23 ЦК України та ч.2 ст.22 Закону України « Про захист прав споживачів».

Так, частиною 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Порядок та підстави відшкодування моральної шкоди визначені також ст.ст.23, 1167 ЦК України.

Положення ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо права споживачів на відшкодування моральної шкоди передбачає таке відшкодування тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров»я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Стаття 1167 ЦК України регулює відшкодування моральної шкоди в позадоговірних відносинах сторін.

Відповідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суду необхідно в кожній справі з»ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, а умовами укладеного між сторонами договору відшкодування моральної шкоди не передбачено, як і не передбачено і ЦК України відшкодування моральної шкоди в зв»язку з невиконанням договірних зобов»язань.

Виходячи з того, що позивачем не надано доказів заподіяння шкоди його життю і здоров»ю, підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Керуючись ст.ст.15, 16, 23,525, 526,1058, 1060,1167 ЦК України, ст.ст.4,10,22 Закону України « Про захист прав споживачів»,ст.ст.2,26,27,36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. ст. 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства »Укрінбанк» про стягнення депозитного вкладу, процентів, пені та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: