АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 667/2118/16-ц
Номер провадження:22-ц/791/1801/16
Головуючий в І інстанції Спічак О.Б.
Категорія Доповідач: Колісниченко А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоКолісниченка А.Г.,
суддів:Капітан І.А.,
Радченка С.В.,
за участю секретаря:Сікори О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, публічного акціонерного товариства «Мегабанк» про стягнення коштів за припиненим договором поруки,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21.06.2016 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій зазначено, що суд дійшов хибного висновку, що сплата кредитної заборгованості здійснювалось третьою особою, не врахувавши, що існували договірні відносини за договором поруки від 28.04.2007 року, а також не було прийнято до уваги, що оплата боргу поручителем почала відбуватись після припинення сплати по кредитному договору ОСОБА_6, отримання претензії - вимоги з банку та стягнення заборгованості на підставі судового рішення, але згодом правомірність вимоги до поручителя відпала із припиненням договору поруки на підставі судового рішення. Крім того, всі ті судові рішення, які є в матеріалах справи не містять висновків щодо припинення договору поруки з підстав закінчення 6 - місячного строку в порядку ч.4 ст.559 ЦК України. Це узгоджується із тим, що суди дійшли висновків про те, що порука є припиненою з іншої підстави - збільшення відповідальності в порядку ч.1 ст.559 ЦК України. Також підвищення процентної ставки по кредиту з 13,5 % до 14% річних з 16.09.2008 року відбулось набагато пізніше 20.12.2013 року із підписанням додаткової угоди № 2 від 20.12.2013 року до кредитного договору № 188в/2007 від 28.04.2007 року, що укладена між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_6 Отже, положення ст.261,559 ЦК України були не правильно застосовані судом першої інстанції, що є підставою згідно ст.309 ЦПК України для скасування рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. На підставі чого, ОСОБА_5 просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У письмових запереченнях на апеляцію ПАТ «Мегабанк» посилаючись на необґрунтованість доводів ОСОБА_5 просить про відхилення скарги та залишення рішення суду без змін.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7, у судовому засіданні, на задоволенні апеляції наполягала, з підстав зазначених у скарзі.

Представниця ПАТ «Мегабанк» - Скрипніченко Н.М., у судовому засіданні, проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до суду не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали. За таких обставин, колегія суддів, вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі ч. 2ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які з'явилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно- процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, суд першої інстанції керувався тим, що договір поруки припинений з підстав пропуску кредитором строку на пред'явлення вимоги до поручителя з 01.02.11 року, ОСОБА_5 не повинна була сплачувати заборгованість за договором поруки, а в разі такої сплати, строк на пред'явлення нею позову повинен обраховуватися з 02.02.2011 року. Тобто позивачкою поданий позов з пропуском строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 28.04.2007 року між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №188в/2007, відповідно до умов якого кредитодавець зобов'язався надати позичальникові грошові кошти шляхом відкриття кредитної лінії на споживчі цілі у розмірі 30 000 доларів США строком з 28.04.2007 року по 27.04.2017 року, а позичальник зобов'язувався повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 13,5 процентів річних (а.с.28-30).

28.04.2007 року між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання ОСОБА_6 в повному обсязі усіх його обов'язків, що виникли з кредитного договору №188в/2007 від 28.04.2007 року. (а.с.32).

Відповідно до п.3.1 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником як солідарний боржник.

20.12.2013 року між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_6 було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору №188в/2007, згідно якої п.1.1 Розділу кредитного договору було викладено в новій редакції, а саме: змінено розмір процентної ставки (а.с.31).

03.12.2009 року позивачці було надіслано вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 31.03.2015 року визнано припиненим з 16.09.2008 року договір поруки №188в/2007-п від 28.04.2007 року, укладений між ОСОБА_5 та ВАТ «Мегабанк».

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки.

З матеріалів справи вбачається, що починаючи з 25.01.2011 року по 25.02.2013 року здійснювалось часткове погашення заборгованості за кредитом, при цьому платником у всіх платіжних квитанціях, за винятком трьох зазначено ОСОБА_6 (а.с.5-11). Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_5 щодо платежів, платником у яких зазначено ОСОБА_6

Також правильно визначився суд і з приводу відмови у стягненні коштів за квитанціями, у яких платником зазначена ОСОБА_5, оскільки частину простроченої заборгованості було стягнуто за рішенням суду від 31.07.2010 року, тому порука є припиненою з 01.02.2011 року в силу положень ч.4 ст.559 ЦК України. Зважаючи на це, суд першої інстанції правильно зазначив, що позивачкою було пропущено строк позовної давності.

Окрім того, колегія суддів відзначає, що ОСОБА_6, який відповідно до укладеного 28.04.2007 року кредитного договору виступав позичальником перебував і на даний час перебуває у шлюбі із ОСОБА_5, проживав із нею однією сім'єю та мав спільний бюджет. Цієї обставини позивача не спростувала. Зважаючи на наведене позивачкою не було надано суду переконливих доказів, які б свідчили про те, що кошти, які сплачувались нею від свого імені на користь банку за укладеним її чоловіком кредитним договором належали особисто їй, а не були об'єктом права спільної сумісної власності і що вона має право на стягнення цих коштів саме на її користь.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на те, що вона довідалась про порушення свого права лише у 2014 році колегія відхиляє, оскільки позивачка мала можливість довідатись про припинення договору поруки з 01.02.2011 року і або не сплачувати коштів як поручитель, або звернутись до суду в установлений законом трирічний строк.

Інші доводи також колегією відхиляються як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів, вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає і вона підлягає відхиленню..

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21.06.2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий А.Г.Колісниченко

Судді І.А.Капітан

С.В.Радченко