АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/792/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючої судді Грох Л.М.,

суддів: Костенка А.М., Гринчука Р.С.

секретар Гриньова А.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2016 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ПАТ КБ «Правекс-Банк», звертаючись до суду з вказаним позовом до відповідачів, вказував, що 19.11.2007 року між ним та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №3979-008/07Р на суму 82152 грн. на строк до 19.11.2014 року зі сплатою 15,49 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором ж між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки за тим же номером.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 17.06.2015 року у відповідачів виникла заборгованість перед банком в сумі 252892,11 грн.: 60553,15 грн. - заборгованість по кредиту; 58405,38 грн. - заборгованість по процентам; 68402,07 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту; 65531,51 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків, яку банк просить стягнути з відповідачів солідарно

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12 лютого 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договору № 3979-008/07Р від 19.11.2007 року в сумі 57211,61 грн., яка складається із наступного: 26406 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 24805,61 грн. - заборгованість за відсотками; 3000 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту; 3000 грн. - пеня нарахована за несвоєчасну сплату процентів.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Правекс-Банк» вважає рішення незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю. На думку апелянта, суд не врахував, що укладеним кредитним договором встановлений кінцевий строк виконання зобов'язання - 19.11.2014 року, а отже, строк позовної давності за цим зобов'язанням спливе 19.11.2017 року. Банк звернувся до суду за захистом свого порушеного права 18.09.2015 року, тобто в межах строку позовної давності. Також помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо стягнення пені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем останній платіж на погашення кредиту та відсотків було зроблено 21.09.2009 року, з цього часу позивачу було відомо про порушення його права. Позивач з позовом до суду звернувся лише 18.09.2015 року, поза межами позовної давності а тому, на думку відповідачів, судом невірно застосовано позовну давність.

В засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, письмовими заявами підтримали заявлені апеляційні скарги та просили розглянути справу за їх відсутності.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, встановлено, що 19.11.2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3979-008/07Р, за яким ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 82152 грн. на строк до 19.11.2014 року зі сплатою 15,49 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором ж між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки за тим же номером.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 17.06.2015 року банком нараховано заборгованість за кредитним договором в сумі 252892,11 грн.: 60553,15 грн. - заборгованість по кредиту; 58405,38 грн. - заборгованість по процентам; 68402,07 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту; 65531,51 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач, звернувшись до суду з позовом 18.09.2015 року, пропустив строк позовної давності щодо частини платежів за період з 01.11.2007 року по 01.09.2012 року, а заборгованість за кредитом підлягає стягненню за період з 01.09.2012 року по 17.06.2015 року.

Доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «Правекс-Банк» про помилкове застосування позовної давності до заявлених вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором є безпідставними.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавств, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України (ч.2 ст.1050 ЦК).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 06.11.2013 р. (цивільна справа № 6-116цс13) перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Отже, з наведених норм матеріального права та висновків Верховного суду, вбачається, що строк позовної давності слід обраховувати щодо кожного з платежів, встановлених кредитним договором, несплачені платежі до моменту звернення банку з позовом до суду підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Згідно з п. 4.4. кредитного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі 978,00 (дев'ятсот сімдесят вісім) гривень щомісяця до 10 числа наступного місяця.

Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті Позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії договору, вказаного в п. 1.2. даного договору, - 19.11.2014 року (пункт 4.5 договору).

Позивач звернувся з цим позовом до суду 18.09.2015 року.

Оскільки строк сплати нарахованого щомісячного платежу за вересень 2012 року сплив 10.10.2012 року, то відповідно, в межах позовної давності підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором за період з 01.09.2012 року по 17.06.2015 року (дату проведення розрахунку).

Суд першої інстанції вірно визначив період стягнення в межах позовної давності і розмір заборгованості по кредиту та процентах за користування кредитом за цей період.

Наведене спростовує і доводи апеляційної скарги відповідачів щодо спливу позовної давності за усіма заявленими вимогами.

Безпідставними є також доводи апеляційної скарги банку про невірне застосування позовної давності щодо вимог про стягнення пені.

Дійсно, за змістом ст. 549 ЦК України пеня - це санкція, яка нараховується від першого для прострочення й до того дня, доки зобов'язання не буде виконане, що підтверджується і правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 18.03.2015 року, справа № 6-25цс15.

Суд першої інстанції обґрунтовано застосував скорочену позовну давність в один рік, що застосовується до вимог про стягнення неустойки (пені) відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України, визначив її розмір за період з 01.09.2014 року по 17.06.2015 року (дату проведення розрахунку) і зменшив розмір пені на підставі ч.3 ст. 551 ЦК України.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційних скарг не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Правекс-Банк", ОСОБА_1 та ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

__________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції: Логінова С.М. Провадження № 22-ц/792/792/15

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 19, 27