Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №5 м. Білої Церкви цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу ГУ МВС України в Київській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він має у володінні автомобіль марки «ВАЗ 2107», 2004 р.в., д.н. НОМЕР_1, який зареєстрований у Миронівському МРЕВ ДАЇ України в Київській обл.. Даний автомобіль був затриманий як речовий доказ кримінального провадження №0004221 від 12.09.2014 р. та зберігався на території Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області з 12.09.2014 р. по 17.06.2015 р. За вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2015 р. та Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09.04.2015 р., що залишила вирок в силі, який вступив у законну силу 09.04.2015 р., автомобіль марки «ВАЗ 2107», 2004 р. в., д.н. НОМЕР_1 підлягає поверненню позивачу. В ході досудового слідства позивач був присутнім при слідчих діях, та 03.11.2014 р. було виявлено пошкодження даного автомобіля. Тобто, під час зберігання на території Білоцерківського МВ автомобіль було ушкоджено: зіпсовані дверцята, у вигляді пробоїни та глибокої подряпини, а також зникла «флешка» до авто магнітоли, зник комплект динаміків, що були вмонтовані в дверцята автомобіля, замінено акумулятор. Позивач подавав скарги по даному факту і 17.06.2015 р. позивачем в присутності старшини Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2, а також свідків: гр.. ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4, було проведено огляд автомобіля і складено акт приймання-передачі. Відповідач частково визнав свою вину, але не погодився з сумою відшкодувань. Позивач замовив проведення авто товарознавчого дослідження колісного транспорту з метою встановлення вартості матеріального збитку, яким було визначено вартість збитку - 2774,03 грн. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування збитків на загальну суму 8517,03 грн., що складається з наступного: вартість ремонту автомобіля згідно звіту № 201 від 30.07.2015 р. 2774,03 грн.; вартість оціночних робіт згідно акту № 201 від 30.07.2015 р. 900,00 грн.; вартість комплектів динаміків на 2014 р. 1103,00 грн.; вартість АКБ на 2014 р. 1450,00 грн.; вартість USB на 2014 р. 290,00 грн.; кошти за правову допомогу згідно акту виконаних робіт 2000,00 грн. Також, позивач просив суд стягнути з відповідача суму моральної шкоди 5000 грн. та сплачений судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов.

Представники відповідача, згідно довіреності в справі, позов визнали частково, подали письмово викладені пояснення до позову.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали даної справи, матеріали кримінального провадження № 0004221 від 12.09.2014 р. стосовно ОСОБА_5, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, судом встановлено, що позивач є володільцем авто «ВАЗ 2107»,Ю 2004 р.в., д.н. НОМЕР_1, тобто, на підставі довіреності від 26.11.2010 р. позивач уповноважений на експлуатацію та розпорядження автомобілем марки «ВАЗ 2107»,Ю 2004 р.в., д.н. НОМЕР_1, зареєстрованого у Миронівському МРЕВ ДАЇ України в Київській області. (а.с.6).

Встановлено, що даний автомобіль був затриманий як речовий доказ кримінального провадження №0004221 від 12.09.2014 р. та зберігався на території Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області з 12.09.2014 р. по 17.06.2015 р.

За вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2015 р. та Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09.04.2015 р., що залишила вирок в силі, який вступив у законну силу 09.04.2015 р., автомобіль марки «ВАЗ 2107», 2004 р. виготовлення, д.н. НОМЕР_1 підлягає поверненню позивачу (а.с.7-8,9).

Встановлено, що під час зберігання на території Білоцерківського МВ вказаний автомобіль було ушкоджено: зіпсовані дверцята, у вигляді пробоїни та глибокої подряпини, а також, позивач виявив зникнення комплекту динаміків, що були вмонтовані в дверцята автомобіля, зникнення USB та заміну акумулятора .

Встановлено, що 03.11.2014 р. позивач повідомив слідчого Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській обл. ОСОБА_6 про виявлені пошкодження автомобіля, а також позивач подав скаргу по даному факту до начальника Білоцерківського МВ, яка була прийнята і розглянута. Крім того, по даному факту прокуратурою м. Біла Церква проводилося службове розслідування.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, у звязку з тим, що ніяких дій від міліції щодо усунення шкоди або її відшкодування не відбулося, позивачем 27.05.2015 р. була написана заява на визначення дати передачі речових доказів за рішенням суду. 17.06.2015 р. позивачем в присутності працівника Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2, а також свідків: гр. ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4, було проведено огляд автомобіля і складено акт приймання-передачі його у користування позивача. Але, як зазначив представник позивача, під час огляду було зафіксовано, що печатки Білоцерківської прокуратури зірвані і з салону автомобіля знято 4 аудіоколонки, зникла зйомне USB, замінено АКБ до автомобіля. В ході переговорів з керівником Білоцерківського МВ сторони дійшли згоди щодо добровільного відшкодування позивачу нанесених матеріальних збитків, але таке відшкодування не відбулося.

Представник відповідача, визнаючи позов частково, суду пояснила, що дійсно, під час зберігання транспортного засобу на території Білоцерківського МВ було пошкоджено дане авто, та було проведено службове розслідування з даного приводу, в результаті якого були відібрані пояснення у відповідальних осіб, було встановлено, що автомобіль, дійсно, пошкоджено і відповідач визнає суму спричинених збитків 2774,03 та вартість оціночних робіт, але представник відповідача зазначила, що є недоведеними інші позовні вимоги, а тому заперечує відшкодування вартості USB, аудіо динаміків, АКБ та моральної шкоди, коштів на правову допомогу.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 п.1 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права /реальні збитки/.

Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Так, відсутність будь-яких пробоїн і пошкоджень на дверцятах автомобіля на час вилучення автомобіля, як речового доказу у справі, зафіксовано на фотознімках і відеоматеріалу, які були виконані слідчо-оперативною групою і слідчим Білоцерківського МВ ГУ МВС в Київській області та долучені до матеріалів кримінального провадження, яке було оглянуто в судовому засіданні. Також, на час затримання автомобіля та постановки його на зберігання у відділ міліції ніяких ушкоджень автомобіль не мав, згідно протоколу огляду місця події від 12.09.2014 р., складеного, старшим слідчим СВ Білоцерківського МВ МВС України в Київській області ОСОБА_7 і зазначене визнав відповідач. З оглянутих судом фото з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність вмонтованих в дверцята автомобіля динаміків для аудіо відтворення, а при передачі автомобіля позивачу зафіксовано відсутність динаміків. Позивачем в підтвердження позовних вимог надано Звіт про визначення вартості матеріального збитку. Субєкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 визначив вартість матеріального збитку заподіяного володільцю КТЗ 2774,03 грн. і вартість проведення дослідження становить 900 грн. (а.с.16-34) Також, позивач надав суду товарний чек з якого вбачається вартість динаміків 1103 грн. (а.с.34 зворот). Таким чином, суд приходить до висновку, що підлягає відшкодуванню позивачу 4777,03 грн. (2774,03 грн. /вартість матеріального збитку заподіяного, із-за пошкодження ТЗ/ + 900 грн. /вартість робіт оцінювача/ + 1103 грн. /вартість динаміків/).

В частині відшкодування шкоди позивачу за АКБ та відшкодування вартості USB, позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не надано доказів, наявності в автомобілі USB, а також не надано належних доказів підміни акумулятора і що саме АКБ 60 А/2 «Вікінг» був в транспортному засобі позивача.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Що ж стосується вимог позивача стосовно відшкодування заподіяної моральної шкоди,то згідно ст.1167 ЦК України,моральна /немайнова/ шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому розмір моральної шкоди визначається судом з врахуванням характеру та ступеню діяння, особи ,яка заподіяла шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Суд вважає, що не підлягає до задоволення позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, оскільки дана вимога є недоведеною. Так, позивач зазначає, що його автомобіль тривалий час перебував на зберіганні на території Білоцерківського МВ, довго тривало слідство, судовий розгляд справи. Також, позивач обґрунтовує моральну шкоду в бездіяльності правоохоронних органів, що призвело до емоційних страждань позивача, потребі звертатися до суду за захистом своїх прав.

Як було зазначено вище, автомобіль позивача був затриманий як речовий доказ по кримінальному провадженню та зберігався на території Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській обл. та не в залежних від відповідача обставин таке зберігання ТЗ було довготривалим. Сам позивач зазначає, що в процесі переговорів між сторонами було досягнуто згоди щодо добровільного відшкодування позивачу нанесених матеріальних збитків, але в силу незалежних від відповідача обставин таке відшкодування не відбулося, із-за того, що юридична особа Білоцерківський МВ ГУ МВС України перебуває на стадії ліквідації в звязку із вступом в дію Закону України «Про Національну поліцію», що ускладнює перерахунок коштів.

З огляду наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.ст. 79,84,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з витрат на правову допомогу, розрахунок яких надано до матеріалів справи на суму 2000 грн. та з судового збору в сумі 551,20 грн.

З врахуванням наведеного та керуючись ст.ст.22,23,1166,1167,1192 ЦК України, ст. ст. 10,59,60,88,212-215,296 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Білоцерківського міського відділу (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в сумі 4777 грн. 03 коп. та судові витрати по справі в сумі 2551 грн. 20 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_9