Номер провадження: 22-ц/785/5242/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2016 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого Сватаненка В.І.

суддів Артеменка І.А., Черевка П.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Білгород-Дністровський МВ ГУМВС України в Одеській області в особі сектору у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб «Про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та стягнення витрат за сплату комунальних платежів», за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 квітня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

02.11.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, по якому просив визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою № 10 у будинку № 21 по вул. Чорноморська в смт. Сергіївка Б.-Дністровського району Одеської області; зобовязати Білгород-Дністровський МВ ГУМВС України в Одеській області в особі сектору у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб зняти ОСОБА_3 з реєстраційного обліку з вказаної квартири; стягнути з ОСОБА_3 витрати за сплату комунальних платежів у сумі 1046 грн. станом на 31.10.2015 року; стягнути з ОСОБА_3 судові витрати. В обгрунтування вимог, позивач посилався на те, що з 1993 року позивач та відповідач перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Б.-Дністровського міськрайонного суду від 05.08.2013 року. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживали разом з батьками у двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 Б.-Дністровського району Одеської області, у якій ОСОБА_3 не проживає з 2013 року без поважних причин.

08.02.2016 року ОСОБА_3, не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_2, звернулась до суду із зустрічним позовом, по якому просила вселити її у вказану квартиру та усунути перешкоди у користуванні, посилаючись на те, що, починаючи з 2011 року, сумісне життя з ОСОБА_2 стало неможливим через його зловживання алкоголем та неналежну поведінку, що супроводжувалися погрозами та гонінням зі спільної квартири. 27.04.2013 року відповідач вигнав її зі спірної квартири.

ОСОБА_2 та його представник наполягали на задоволенні свого позову, проти задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 заперечували, посилаючись на те, що ОСОБА_3 залишила квартиру добровільно, ні вона, ані діти не мали жодних перешкод у користуванні квартирою. Крім того, позивач зазначав, що на даний момент перебуває у цивільному шлюбі із іншою жінкою, через це змінив замки у квартирі, щоб не обмежувати права своєї співмешканки, але не заперечує проти візитів своїх дітей у спірну квартиру, у яких є нові ключі від спірної квартири.

ОСОБА_3 та ії представник підтримали свої позовні, проти задоволення позову ОСОБА_2 заперечували.

Представники сектору Державного департаменту громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Б.-Дністровського МВ УМВС України, Б.-Дністровського РВ ГУ ДМС України в Одеській області до суду не зявилися, будучи сповіщеними належним чином.

ОСОБА_6-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.04.2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та відмовлено у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3

01.06.2016 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказане рішення районного суду, по якій просить рішення суду скасувати, ухвалити у справі нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права.

07.06.2016 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на вказане рішення районного суду, по якій просить рішення суду скасувати, ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та про задоволення зустрічних позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, а також на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права.

06.09.2016 року на адресу апеляційного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_3, в якій вона визнала позов ОСОБА_2 в частині доводів, що вона втратила право користування житловим приміщенням. В іншій частині вимоги ОСОБА_2 не визнала. Також, ОСОБА_3 відмовилась від свого зустрічного позову та просила в цій частині закрити провадження. Наслідки відмови від позову і закриття провадження у справі, передбачені ч.3 ст. 206 ЦПК України, її відомі.

18.09.2016 року до апеляційного суду Одеської області звернувся із заявою про зменшення позовних вимог та наполягав на визнанні ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування квартирою та зобовязанні орган реєстрації Сергіївської сільської ради м. Білгород-Дністровського району зняти ОСОБА_3 з реєстраційного обліку по спірній квартирі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 2 листопада 2016 року рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 квітня 2016 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про вселення скасовано. Провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення закрито.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 пояснила суду, що між її довірителем та відповідачкою досягнута домовленість щодо подальшого користування спірною квартирою ОСОБА_2 та вважала, що за таких обставин позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, прийнявши до уваги заяву писаревої С.М. колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати або змінити рішення суду.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає частково.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, вважав не доведеними його вимоги стосовно відсутності відповідачки в спірній квартирі без поважних причин понад шести місяців. В іншій частині його позову, районний суд вважав вимоги похідними від основного позову, тому теж не підлягали задоволенню.

З таким висновками районного суду колегія суддів погоджується частково.

Матеріалами справи підтверджується та встановлено судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 з 2001 року, а ОСОБА_2 з 1998 року зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_4. смт.Сергіївка Білгород-Дністровського району Одеської області.

Згідно рішення виконавчого комітету Сергіївської селищної ради № 273 від 02.11.2006 року ОСОБА_3 надано дозвіл на зміну договору найму на АДРЕСА_2. (а.с. 6).

ОСОБА_6 Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 05.08.2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірваний. (а.с. 7).

Згідно до актів КП «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка» про обстеження житлового приміщення за адресою АДРЕСА_3 виявлено, що ОСОБА_3 не проживає у спірній квартирі понад 30 місяців.(а.с. 13, 14).

В судовому засіданні відповідач а також її представник проти задоволення позову заперечували посилаючись на те, що у спірній квартирі вона не проживала з поважних причин, оскільки ОСОБА_2В зловживаючи спиртними напоями, знаходячись у стані алкогольного спяніння, влаштовував сварки за місцем проживання, погрожував ОСОБА_3 фізичною розправою, виганяв її з дому та виражався нецензурною лайкою, створював умови для неможливого спільного проживання у спірній квартирі. Крім того позивач зазначила, що у спірній квартирі залишилися її речі, вона приходила до квартири, однак тривалий час знаходитись у квартирі не має можливості внаслідок неправомірної поведінки позивача.

Відповідно до висновку по матеріалам перевірки, зареєстрованих у ЖЕУ № 3286 від 27.04.2013 року за місцем проживання сторін, ОСОБА_2, знаходячись у стані алкогольного спяніння, влаштував сварку, погрожував ОСОБА_3 фізичною розправою, виганяв із дому та вживав нецензурну лайку. (а.с. 40).

Згідно довідки Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 був притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП (вчинення насильства в сім'ї, ) (а.с. 41).

У відповідності до ч.1, 2 ст.71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

У теперішній час, ОСОБА_3 визнає позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання її такою, що втратила право користування спірною квартирою.

Відповідно до положень ст. 174 ч.ч. 4,5 у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Колегія суддів вважає, що визнання позову ОСОБА_3 не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому задовольняє вимоги ОСОБА_2 в цій частині.

Що стосується позовних вимог щодо зобовязанні орган реєстрації Сергіївської сільської ради м. Білгород-Дністровського району зняти ОСОБА_3 з реєстраційного обліку по спірній квартирі, то дані вимоги є безпідставними, оскільки ухвалення рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею квартири має наслідки зняття такої з реєстраційного обліку в квартирі.

Виконання такого судового рішення покладено на органи, які здійснюють реєстрацію осіб в житловому приміщенні та зняття з реєстрації. У разі невиконання судового рішення наступають наслідки, які передбачають відповідальність осіб за невиконання рішення суду.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, та з урахуванням визнання відповідачкою частково вказаних позовних вимог, тому відповідно до положень п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України його слід скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 квітня 2016 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та стягнення витрат за сплату комунальних платежів - скасувати та у скасованій частині ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право користування житловою площею квартири АДРЕСА_4, в с.м.т. Сергіївка Білгород-Дністровського району Одеської області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

02.11.2016 року м. Одеса