АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6249/16 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 643/1824/16-ц ОСОБА_1
Категорія: житлові правовідносини Доповідач - Швецова Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді : Швецової Л.А.,

Суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

За участі секретаря: Єрьоменко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою Харківської міської ради

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 26 липня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_2 Петорвича до ОСОБА_3, яка діє у власних інтересах та як законний представник малолітнього ОСОБА_4, треті особа: відділ реєстрації місця проживання у Московському районі м. Харкова управління ведення реєстру територіальної громади департаменту реєстрації Харківської міської ради, управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради, Харківська міська рада про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, з тих підстав, що відповідачі не проживають в квартирі за зазначеною адресою з 2007 року, приміщенням не користуються понад 6 місяців, плату за користування квартирою не вносять та мають інше постійне місце проживання.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26 липня 2016 року позов представника ОСОБА_6П ОСОБА_5 задоволено.

Визнано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції Харківська міська рада звернулась на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог представника ОСОБА_6П ОСОБА_5 відмовити у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Харківської міської ради судові витрати у розмірі 606, 33 грн.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначив, що якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Апелянт вказує, що позивачем не надано доказів щодо не проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вказаній квартирі більше шести місяців, зокрема, акту складеного балансоутримувачем будинку, який містить інформацію про особу, яка не проживає за місцем реєстрації без поважних причин більш ніж шість місяців.

Крім того, апелянт зазначив, що судом першої інстанції було порушено норму процесуального права, оскільки під час вирішення спору, в якості сторони по справі не було залучено орган опіки та піклування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Згідно ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Ухваливши рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд вважав доведеним, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 більше шести місяців на проживають в спірній квартирі без поважних причин, а тому втратили право користування квартирою.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова № 77/13 від 13.03.2007 року, ОСОБА_6 було визнано наймачем 1-кімнатної кватири № 2 по вул. Героїв Широнінців 9-Б у м. Харкові, за складом сім»ї дві особи.

На підставі рішення виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова № 98/4 від 22.06.2010 року, ОСОБА_2 було визнано наймачем 1-кімнатної кватири № 2 по вул. Героїв Широнінців 9-Б у м. Харкові, за складом сім»ї три особи.

Вказана квартира не приватизована.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що дружина брата та племінник з 2007 року не проживають у спірній квартирі, не несуть будь-яких витрат по утриманню вказаного житла, тому згідно зі ст. 71 ЖК УРСР є такими, що втратили право на користування спірним жилим приміщенням.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК УРСР ), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Матеріали справи свідчать про те, що спір вирішений у відсутності відповідачів, будь-яких доказів не проживання їх у спірній квартирі позивачем взагалі не надано. Рішення ухвалено виключно на доводах позовних вимог.

Самі по собі посилання позивача у позовній заяві про не проживання відповідачів відповідно вимог ст. 60 ЦПК України не є належними та достатніми доказами на підтвердження відсутності відповідачів у спірній квартирі з 2007 року без поважних причин.

Оскаржуючи судове рішення, апелянт посилався на той факт, що судом не було не надано доказів щодо не проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вказаній квартирі більше шести місяців, зокрема, акту складеного балансоутримувачем будинку, який містить інформацію про особу, яка не проживає за місцем реєстрації без поважних причин більш ніж шість місяців.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що позивачем не надано об'єктивних та переконливих доказів на підтвердження не проживання відповідачів у спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців.

Виходячи зі змісту статей 71, 72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, якщо не проживає в ньому понад шість місяців саме без поважних причин, а відтак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про втрату ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права користування жилим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319, 324 ЦПК України колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 26 липня 2016 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 Петорвича до ОСОБА_3, яка діє у власних інтересах та як законний представник малолітнього ОСОБА_4, треті особа: відділ реєстрації місця проживання у Московському районі м. Харкова управління ведення реєстру територіальної громади департаменту реєстрації Харківської міської ради, управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради, Харківська міська рада про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: