Справа №491/618/16-ц
13 жовтня 2016 року Ананьївський районний суд Одеської області в складі: головуючого Дорош В. В.
при секретарі Гула О. Р.,
за участю: позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про повернення грошових вкладів 1990 року,
Позивач вказує, що до цього часу він не в змозі користуватися своїми коштами та відповідачем порушено всі строки повернення грошових вкладів, без вагомих правових підстав, в звязку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Позивач в судовому засіданні, під час розгляду справи позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснивши, що відповідачем до сьогоднішнього дня не виплачено йому грошові вклади, хоча компенсація від знецінення грошових вкладів проводиться виключно за рахунок державного бюджету у грошовій формі, тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання на розгляд справи не зявився, причину своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцезнаходженням відповідача, що відповідає вимогам ч.5, ч.8 ст.74 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулося на адресу суду (а.с.16,20).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, взявши до уваги пояснення позивача, неявку відповідача на виклик суду, вивчивши та перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом установлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешканець с.Ананьїв Перша дільниця, пров.Підгорний, 7, Ананьївського району Одеської області, згідно копії паспорту (а.с.4-7).
Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України, відповідно до ст.60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
У ст.5 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» зазначено, що держава не відповідає по зобов'язаннях банків, а банки не відповідають по зобов'язаннях держави, якщо інше не передбачено законом або договором. Зазначене підтверджується рішенням Конституційного суду України від 10 жовтня 2001 року і рішенням судової палати по цивільних справах Верховного суду України від 06 червня 2002 року. Згідно ст. 57 ОСОБА_3 України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що внески фізичних осіб Державного ОСОБА_2 банку України гарантуються державою.
Згідно ст.2 ОСОБА_3 України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», держава зобов'язується забезпечити збереження та відновлення реальної вартості заощаджень громадян і гарантує їх компенсацію у встановленому порядку. ОСОБА_3, зокрема, визначено, що компенсація громадянам України втрат від знецінення грошових заощаджень проводиться починаючи з 1997 року в грошовій формі за рахунок коштів Державного бюджету України та інших формах відповідно до законодавства. Компенсація втрат від знецінення грошових заощаджень, поміщених до 2 січня 1992 року в установи ОСОБА_2 банку СРСР, що діяли на території України, а також у державні цінні папери, придбані в таких установах, проводиться їх власникам у готівковій чи безготівковій формі через установи ОСОБА_2 банку України після внесення в інформаційно-аналітичну систему «Реєстр вкладників заощаджень громадян» відомостей про них, необхідних для ідентифікації вкладника під час відкриття рахунку. Обслуговування громадян, пов'язане із внесенням зазначених відомостей, здійснюється безоплатно. Кошти для компенсації заощаджень громадян визначаються в Державному бюджеті України окремою статтею. Порядок проведення компенсації, у тому числі перерахування коштів, передбачених у Державному бюджеті України, установам ОСОБА_2 банку України та колишнього Укрдержстраху, визначається Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України може залучати для проведення компенсаційних виплат позабюджетні кошти, у тому числі кошти, залучені до Державного бюджету України через спеціальні податки, встановлені законами України, а також від здійснення операцій з державними цінними паперами. Погашення відновлених заощаджень громадян, поміщених у цінні папери, здійснюється на загальних підставах відповідно до сум, визначених у Державному бюджеті України.
Згідно ст.7 ОСОБА_3 України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» заощадження повертаються поетапно, залежно від суми вкладу в межах коштів, передбачених для цього Державним бюджетом України на поточний рік. Перелік груп вкладників і порядок проведення виплат проіндексованих грошових заощаджень, а також обсяг виплат згідно із статтею 8 цього ОСОБА_3 у межах коштів, передбачених Державним бюджетом України, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відновленню підлягають грошові заощадження, поміщені в період до 2 січня 1992 року в установи ОСОБА_2 банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, а також у державні цінні папери, придбані в установах ОСОБА_2 банку СРСР, що діяли на території України, у тому числі облігації Державної
цільової безпроцентної позики 1990 року, облігації Державної нутрішньої виграшної позики 1982 року, державні казначейські зобов'язання СРСР, сертифікати ОСОБА_2 банку СРСР. Компенсації підлягають також грошові заощадження громадян України, поміщені в установи ОСОБА_2 банку України та колишнього Укрдержстраху протягом 1992-1994 років і які знаходилися на рахунках зазначених установ не менше одного повного календарного року в період 1992-1995 років.
Слід зазначити, що компенсація громадянам України втрат від знецінення грошових заощаджень відповідно до ОСОБА_3 України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» проводиться виключно в грошовій формі за рахунок Державного бюджету України, для чого в Державному бюджеті України, починаючи з 1997 року, передбачаються відповідні кошти.
Рішенням Конституційного Суду України від 10 жовтня 2001 року №13-рп/2001 було встановлено, що положення ст.. 7 ОСОБА_3 України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», відповідно до яких заощадження повертаються «поетапно», «залежно від суми вкладу», «у межах коштів, передбачених для цього Державним бюджетом України на поточний рік», хоча і обмежують конституційне право власності громадян, але не суперечать статтям 13, 41, 64 та іншим статтям Конституції України.

П.1 Постанови КМУ від 23.04.2012р. № 346р. вирішено провести з 01.06.2012р. виплату громадянам України компенсації втрат від знецінення грошових заощаджень, вкладених до 02.01.1992р. в установи ОСОБА_2 банку СРСР, що діяли на території України, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", у загальному розмірі 6 152 430 тис. гривень, у тому числі 5 600 430 тис. гривень вкладникам, відомості про яких станом на 01.01.2012р. внесені до інформаційно-аналітичної системи "Реєстр вкладників заощаджень громадян" та які не отримали протягом 2008 року компенсацію втрат від знецінення грошових заощаджень, передбачену постановою КМУ від 09 січня 2008 року №1 у межах залишку проіндексованого вкладу, але не більше ніж 1000 гривень на одного вкладчика.

Судом враховано, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 2 ст.11 ЦПК Україи, ч. 1 ст.20 ЦК України). Суд в силу принципу диспозитивності не може вийти за межі позовних вимог. Предмет судового розгляду формується позовною заявою, в якій вказується вимога позивача. Суд не може з власної ініціативи виходити за межі позову, оскільки норми матеріального права не повинні суперечити нормам процесуального права, якими суд керується при вирішенні спору (ст..2 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 2 ст.30 ЦПК України, відповідачем у цивільній справі можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, врахувавши те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, оскільки будучи повідомленим належним чином про день час та місце розгляду справи, в судове засідання на розгляд справи не зявився, причину неявки не повідомив та не надав до суду жодних заперечень, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись Конституцією України, ОСОБА_3 України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», ст.15, ч. 1 ст.20 ЦК України, ст.ст.2,3,10,11, ч.1 ст.28, ч.2 ст.30, ст.ст. 57-60,88, 209, 2012-2018, 218, 224-227 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»(01021, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, код банку 300465, ) на користь ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 1-а дільниця Ананьївського району Одеської області паспорт громадянина України КМ №023087 виданого 15.10.2002 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер- грошові вклади в розмірі 21393 гривні 75 копійок, які знаходяться на рахунках №915510454 та № НОМЕР_1, відкритих філією ПАТ «Державний ощадний банк України» 2821/017 відділення в м.Ананьїві Одеської області, станом на 20.04.2004 року та 551 гривню 20 копійок судового збору ,а всього 21944 гривні 95 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області. Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Апеляційну скаргу на заочне рішення може бути подано апеляційному суду Одеської області через Ананьївський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення

Суддя: ОСОБА_4

Рішення набуло законної сили "__"__________________20__року.