Справа № 531/645/16-ц
Провадження № 2/531/385/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року. Карлівський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Жмурка П.Я.

при секретарі Богомаз Л.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Карлівки в особі Карлівської міської ради Полтавської області про визнання права власності на 7/25 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами,-

ВСТАНОВИВ:

18.05.2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на 7/25 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що розташований по пров. Полтавський, 11 в м. Карлівка Полтавської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власницею зазначеної частини будинку на підставі свідоцтва на право власності від 20.04.1999 року за №52, що зареєстроване в колективному підприємстві Полтавського БТІ «Інвентаризатор» 21.05.1999 року. Зазначений правовстановлюючий документ є зіпсованим, оскільки має підчистки і тому не може бути прийнятий нотаріусом. Що є перешкодою в реалізації прав позивача як власника. Крім того, за наданою ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» інформацією, станом на 31.12.2012 року власником вказаної вище частини будинку значиться «Приболовець», а не «Пріболовець» ОСОБА_2. Тобто допущено описку в написанні прізвища власника. Таким чином, право позивача на житловий будинок не є безспірним. Встановлення факту належності позивачу свідоцтва не вирішить ситуацію, оскільки ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не дає можливості державному реєстратору на цій підставі видати новий правовстановлюючий документ і останній лише видасть довідку до зіпсованого свідоцтва. Яке не може бути прийняте як документ що посвідчує власність. Новим правовстановлюючим документом може бути лише рішення суду, тому позивач звернулася до суду з цим позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримує вимоги позовної заяви у повному обсязі і просить суд задовольнити позов з зазначених у ньому підстав.

Відповідач не зявився в судове засідання, проте надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності їхнього представника і зазначає, що проти позову не заперечує, а при його вирішенні покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представника позивача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні досліджено свідоцтво №54 на право приватної власності на житловий будинок в м. Карлівка по пров. Полтавському, 11, яке було видане 21.05.1999 року і яким засвідчено право власності на 7/25 такого будинку за ОСОБА_2. Свідоцтво містить затирку в прізвищі власника, де підправлено літеру «і». (а.с. 8) В матеріалах справи також міститься архівний витяг від 24.12.2015 року з протоколу №4 засідання виконавчого комітету Карлівської міської ради від 20.04.1999 року (на місяць раніше за час видачі свідоцтва), де прийнято рішення про зміну ідеальних часток між співвласниками по пров. Полтавському, 11 і вирішено оформити право власності на домоволодіння за такою адресою на співвласників у таких розмірах: ОСОБА_3 7/25 частин. Щодо прізвища «Приболовець» міститься зноска «так у документі». (а.с. 9)

До позову також долучено довідку з характеристиками будинку розташованого по пров. Полтавському, 11 в м. Карлівка, що сформована ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» 26.01.2016 року. Згідно довідки на території домоволодіння відсутні самочинне будівництво і реконструкції і за даними ПП, станом на 31.12.2012 року в реєстровій книзі №32 зареєстровано право власності ОСОБА_4 на 7/25 такого будинку. Підставою виникнення права власності є досліджене раніше свідоцтво від 21.05.1999 року. (а.с. 10)

В технічному паспорті на будинок по пров. Полтавському, 11 в м. Карлівка, що виготовлений 15.01.2016 року на замовлення позивача, власником будинку також зазначена ОСОБА_4 (7/25 частин). (а.с. 11-14)

На підтвердження того, що саме вона є власницею будинку, а її прізвище в досліджених раніше документах зазначено з помилкою, позивач надала суду копії листів домової книги для прописки громадян в будинку №11, АДРЕСА_1, з яких вбачається що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала в такому будинку з 1997 року. (а.с. 16-17)

Таким чином, з наданих суду доказів дійсно вбачається, що позивач є власницею 7/25 частин будинку, зазначеного у свідоцтві №54 на право приватної власності на житловий будинок в м. Карлівка №54 на право приватної власності на житловий будинок в м. Карлівка по пров. Полтавському, 11, яке було видане 21.05.1999 року яке було видане 21.05.1999 року. Проте право позивача на такий будинок (в частині) не є безспірним, оскільки вся документація, що підтверджує її право, містить помилку в написанні прізвища власниці, де зазначено «Приболовець» замість правильного «Пріболовець» (помилка в написанні лише однієї літери, в іншому всі дані особи співпадають), а саме по собі свідоцтво містить затирки, тому не є належним документом, що посвідчує право.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Спочоби захисту права визначені в ч. 2 ст. 16 даного Кодексу. Спосіб захисту права особа обирає самостійно.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе захистити право позивача, яка є власницею 7/25 частин будинку по пров. Полтавському, 11 в м. Карлівка, шляхом визнання за нею права власності на підставі раніше досліджених документів. Отже суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_2 право власності на 7/25 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що розташований по пров. Полтавський, 11 в м. Карлівка Полтавської області.

Керуючись ст. ст. 1, 8, 12 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. ст. 319, 328, 383 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до територіальної громади м. Карлівки в особі Карлівської міської ради Полтавської області про визнання права власності на 7/25 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 7/25 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що розташований по пров. Полтавський, 11 в м. Карлівка Полтавської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення або дня отримання копії рішення, через Карлівський районний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області.

Суддя Жмурко П.Я.