АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4997/16 Головуючий 1 інст. Подус Г.С.
Справа № 638/9380/15-ц Доповідач - Пономаренко Ю.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді: Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії : ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря: Каплоух Н.Б.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», третя особа: Публічне Акціонерне Товариство «ОСОБА_4 Розвитку» про захист прав споживача послуг страхування та стягнення суми за договором страхування,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до ПАТ «Страхова Компанія «Арсенал Страхування», третя особа: ПАТ «ОСОБА_4 банк розвитку» про захист прав споживача послуг страхування та стягнення суми за договором страхування, а саме: недоплаченої суми страхового відшкодування шкоди в розмірі 23211,99 грн., пеню в сумі 70332,36 грн. та витрати по проведенню комплексного трасологічного та авто -товарознавчого дослідження в сумі 944,64 грн., а всього просила стягнути з відповідача 94488,99грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що 27 березня 2014 року вона придбала в автоцентрі «Порше Харків» новий автомобіль Porsche Cayenne, 2013 року випуску за загальну суму 1717212,72 грн. Частину грошей для придбання автомобіля вона сплатила за рахунок власних коштів, решту, а саме 915697грн., її чоловік, ОСОБА_5 отримав за кредитним договором від 27.03.2014 року в ПАТ «ВБР». У звязку з отриманням кредиту позивачці банком було запропоновано оформити договір страхування автомобіля на суму його вартості, що є обовязковою умовою для отримання кредиту. 27 березня 2014 року між ОСОБА_3 та відповідачем було укладено договір страхування наземного транспорту № 219/14-Тз/Х/01.Франшиза у разі збитків внаслідок ДТП або інших подій відповідно до п.12 договору становила 8160,96грн.

13 жовтня 2014 року сталася страхова подія та позивачка повідомила відповідача про страховий випадок. При діагностиці автомобіля було виявлено пошкодження вузлів передньої підвіски з боку лівого переднього колеса, складено рахунок на оплату, який надано позивачці та представникам Страхової компанії. Загальна вартість ремонту склала 105925,03 грн. та 1530 грн. / за діагностику, а всього 107455,03грн.

10 листопада 2014 року Страхова компанія перерахувала в сервісний центр «Порше Харків» 76082,08 грн., а суму в 31372,95 грн. позивач ОСОБА_3 сплатила самостійно. З урахуванням франшизи 8160,96грн., Страхова компанія зобовязана була сплатити: 107455,03грн., а сплатила тільки зазначені 76082,08грн.

Оскільки позивач вважала, строки виплати закінчилися 25.01.2015 року, то у звязку з зазначеним просила стягнути пеню за прострочення виконання зобовязання у сумі 70332, 36грн., а також витрати по проведенню комплексного трасологічного та автотоварознавчого дослідження в сумі 944,64 грн.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ПАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_3 недоплачену суму страхового відшкодування шкоди в сумі 23211,99 грн., пеню за прострочку виплати страхового відшкодування в сумі 70332,36 грн., витрати по проведенню комплексного трасологічного та авто-товарознавчого дослідження в сумі 944,64 грн., а всього 94488,99 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду 1 інстанції, ПАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим та постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, а також вирішити питання щодо судових витрат.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання:-чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються;-чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;-які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;-яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справи.

З матеріалів справи вбачається, що 27 березня 2014 року ОСОБА_3 придбала в автоцентрі «Порше Харків» новий автомобіль Porsche Cayenne, 2013 року випуску, держ.№АХ7788ЕС, кузов WP1ZZZ92ZELA68630 за загальну суму 1717212грн.72коп.

Частину грошей для придбання автомобіля вона сплатила за рахунок власних коштів, решту, а саме 915697 грн., її чоловік, ОСОБА_5 отримав за кредитним договором від 27.03.2014 року в ПАТ «ОСОБА_4 Розвитку». У звязку з отриманням кредиту позивач оформила договір страхування автомобіля на суму його вартості в ПАТ «Страхова Компанія «Арсенал Страхування».

27 березня 2014 року між ОСОБА_3 та відповідачем було укладено договір страхування наземного транспорту № 219/14-Тз/Х/01, за п.7 якого, страховими випадками є: 7.1. Викрадення, 7.2. Збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП): 7.3. Збитки внаслідок інших подій. Строк дії договору 7 років. Страховий платіж за період 27.03.2014р. - 26.03.2015р. в сумі 65287грн.68коп. позивачка внесла 27 березня 2014 року.

Відповідно до п.10.1 даного договору страхова сума за перший рік дії договору складає 1632192 грн. 00 коп.

Відповідно до п.12 договору франшиза у разі збитків внаслідок ДТП або інших подій складає 8160грн.96коп.

13 жовтня 2014 року сталася страхова подія, а саме, після проїзду однієї з вибоїн на дорозі позивачка почула сторонній звук з боку лівого переднього колеса, схожий на писк при терті між собою металевих деталей. Зупинившись на вулиці Клочківській, позивачка викликала евакуатор, який доставив автомобіль до сервісного центру «Порше» і повідомила про страховий випадок відповідачеві.

При діагностиці автомобіля в присутності представників страхової компанії було виявлено пошкодження вузлів передньої підвіски з боку лівого переднього колеса, складено рахунок на оплату, який надано позивачці та представникам Страхової компанії.

З матеріалів справи вбачається, що загальна вартість ремонту склала 105925 грн. 03коп. + 1530 грн. /діагностика/ = 107455 грн. 03коп.

10 листопада 2014 року Страхова компанія перерахувала в сервісний центр «Порше Харків» 76082грн.08коп., а суму в 31372грн.95коп. ОСОБА_3 сплатила самостійно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду 1 інстанції щодо стягнення на користь позивача всієї суми загальної вартості ремонту, в тому числі 23211грн. 99коп. за приводний вал (позиція 32) та роботи по його заміні(позиція 8), оскільки відповідно до п.27.10 договору страхування вартість частин та деталей береться в розрахунок кошторису збитків, якщо вони шляхом ремонту не можуть бути приведені в стан придатний для подальшого використання, або витрати на такий ремонт перевищують витрати по їх заміні на нові.

Для обґрунтування необхідності заміни пошкодженого вала позивачем було проведено експертне дослідження. Згідно висновку Харківського НДІСЕ ім.Бокаріуса №14395/14396 від 23 лютого 2015 року приводний вал потребує заміни.

Тому колегія суддів, враховуючи, що подальша безпечна експлуатація транспортного засобу потребує заміни приводного валу, оскільки пошкоджений приводний вал не може бути приведений в стан придатний для подальшого безпечного використання, погоджується з висновком суду про підставність позовних вимог в цій частині.

Між тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду 1 інстанції щодо стягнення на користь позивача пені за період з 25.01.2015 року по день складання позовної заяви 3% невиплаченої суми, тобто від 23211грн. 99коп. за кожен день прострочення платежу, а саме 696,36грн.х101день= 70332грн.36коп. виходячи з наступного.

Згідно вимог пп.2-3 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний: протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

За умовами п.27.13 27.15 договору № 21914-Тз/Х/01 від 27.03.2014 року страховик має право відстрочити складання страхового акту у випадку: якщо у нього є сумніви в правомірності вимог на одержання страхувальником страхового відшкодування - до того часу, поки не будуть представлені необхідні докази, але не більше, ніж на три місяці з дня отримання від страхувальника повідомлення про страховий випадок; якщо відповідними органами внутрішніх справ відносно Страхувальника розпочато кримінальне провадження щодо настання страхової події і ведеться розслідування обставин, які призвели до збитку - до закінчення розслідування; якщо обсяг і характер пошкоджень ТЗ не відповідають причинам і обставинам страхового випадку або існують суперечки між страховиком та страхувальником відносно суми збитків (страхового відшкодування) - до з'ясування фактичних збитків, але не більше, ніж на три місяці з дня отримання від страхувальника повідомлення про страховий випадок. Після визначення суми страхового відшкодування письмово протягом 2 (двох) робочих днів після підписання страхового акту страховик надсилає запит до вигодонабувача з метою з'ясування способу сплати страхового відшкодування. При визнанні страховиком події «страховим випадком», страхове відшкодування виплачується протягом 10-ти робочих днів з дня отримання відповіді вигодонабувача про спосіб сплати страхового відшкодування.

Суд 1 інстанції, задовольняючи вищезазначені позовні вимоги та помилково застосовуючи п.3 ч.1 ст.21 ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», не взяв до уваги, що дана норма застосовується, якщо розмір пені не встановлений умовами договору.

Між тим, відповідно до п.30.1 договору добровільного страхування наземного транспорту, укладеного між сторонами від 27.03.2014р. встановлено, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені в розмірі 0,01 % від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний робочий день прострочення здійснення страхового відшкодування.

Тому колегія суддів, враховуючи, що сума невиплаченого страхового відшкодування становить 23211грн. 99коп., беручи до уваги, що при обчисленні враховуються тільки робочі дні(94), вважає за необхідне зменшити суму стягненої на користь позивача пені до 1142 грн.

З підстав наведеного, оскільки суд 1 інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції, судова колегія частково задовольняє апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.п.3 і 4 ст. 309, 313, 314, 316, 317,319, 324 ЦПК України, судова колегія судової палати

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2015 року змінити.

Зменшити розмір пені за прострочку виплати страхового відшкодування, який підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_3 з 70332,36 грн. до 1142грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - Ю.А. Пономаренко

Судді П.В. Кісь

ОСОБА_2