АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6911/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2924/16Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Одринської Т.В., Корнієнка В.І., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03 жовтня 2016 року по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини; третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Октябрського районного суду м. Полтави з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем та визначити місце проживання неповнолітньої доньки Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матірю.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини; третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради- визнано неподаною та повернуто позивачу.

Розяснено позивачу, що повернення позовної заяви у випадку, встановленому ч.2 ст. 121 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

З даною ухвалою суду не погодилася ОСОБА_2 та подала на неї апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, прохала її скасувати та постановити нову ухвалу якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Судове засідання проводилося за участі апелянта та її представника, представника відповідача та представника третьої особи, за відсутності відповідача, який будучи належним чином та завчасно повідомленим про час та місце слухання справи в судове засідання не зявився направивши свого представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.4 ч.2 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріально чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Визнаючи позовну заяву ОСОБА_2 неподаною та повертаючи її з усіма матеріалами останній, суд першої інстанції, виходив з того, що оскільки позивачем у строк зазначений в ухвалі про залишення позову без руху виявлені судом недоліки не усунені, а тому є всі підстави для застосування положень ч.2 ст. 121 ЦПК України.

Однак, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм чинного цивільно-процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Октябрського районного суду м. Полтави із вищезазначеною позовною заявою. Зважаючи на те, що на думку судді, подана позовна заява не відповідала вимогам визначених ст. 119 ЦПК України, ухвалою суду від 16 вересня 2016 року позовну заяву було залишено без рухуз наданням строку для усунення вказаних недоліків. Так, у вказаній ухвалі суд зазначив, що позивачем в позовній заяві фактично не було вказане місце проживання відповідача; в той же час, як посилаючись на те, що їй невідоме місце проживання відповідача, він переховується та не відповідає на дзвінки нею не зрозуміло з яких з яких підстав у позові зазначено представника відповідача ОСОБА_4, та його поштову адресу. Крім того, позивачем не було сплачено судовий збір, а також нею не обґрунтовані позовні вимоги про визначення місця проживання спочатку однієї дитини, а в новій позовній заяві всіх трьох дітей. Також, позивач не вказала за якою адресою живе відповідач та чи взагалі існує у сторін спір з приводу визначення місця проживання дітей, підстави визначення місця проживання дітей з матірю.

У звязку з не виправленням виявлених суддею недоліків у строк передбачений законом, 03 жовтня 2016 рокупозовну заяву ОСОБА_2 було визнано не поданою та повернено позивачу.

Статтями 55 і 124 Конституції України гарантоване право особи на звернення до суду за захистом своїх прав. Вказане положення закріплено також у ст.3ЦПК України.

Відповідно до ст. 118 ЦПК України однією із форм звернення до суду за захистом своїх прав є предявлення особою позову. Форма і зміст позовної заяви передбачені ст. 119 ЦПК України.

Частинами 1, 2 ст. 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом першої інстанції при постановленні ухвали зазначені норми не враховано. Так, не дивлячись на те, що позивачем ОСОБА_2у встановлений законом строк, подано до суду позовну заяву, яка в цілому відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, при цьому вказано на засоби і способи доказування, обґрунтовано підстави для зазначення у позові останньої відомої адреси відповідача та зазначення даних про його представника, однак районним судом позовну заяву останнього безпідставно було визнано не поданою та повернено ОСОБА_2, чим грубо порушено гарантоване їй право на судовий захист, оскільки обовязок обґрунтування та доказування заявлених позивачем вимог законом покладено на останню, а тому суд може лише сприяти їй в даному питанню, а не позбавляти права на судовий захист.

Крім того, з матеріалів справи також вбачається, що позивач ОСОБА_2 усуваючи недоліки позовної заяви просила суд звільнити її від сплати судового збору, в звязку зі скрутним матеріальним становищем, однак судом першої інстанції дане клопотання залишилися поза увагою.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, скасування ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 03 жовтня 2016 рокупо справі та направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 03 жовтня 2016 року скасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_5 /підпис/ ОСОБА_6

Суддя Апеляійного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: