Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.., Євтушенко О.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», третя особа - Територіальна громада Запорізької міської ради, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання недійсним реєстрації права власності на нерухоме майно, виселення та вселення; за позовом Територіальної громади в особі Запорізької міської ради до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про витребування квартири з незаконного володіння, визнання недійсної реєстрації права власності на квартиру та виселення; за зустрічним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_4, Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_5, про визнання добросовісними набувачами квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_9 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 30 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним позовом в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 02 вересня 2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7: виселити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з вказаної квартири та вселити його; визнати недійсною державну реєстрацію права власності на вказану квартиру.

У січні 2015 року Територіальна громада в особі Запорізької міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», в якому просила витребувати квартиру АДРЕСА_1 з незаконного володіння у ОСОБА_6, ОСОБА_7 та виселити їх із зазначеної квартири, визнати недійсною реєстрацію права власності на спірну квартиру, запис в книзі реєстрації № 25 під № 36338 , зобов'язати ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» скасувати реєстрацію права власності на квартиру № 269 від 20 вересня 2011 року, № 33829303, запис в книзі реєстрації № 25 під № 36338.

У січні 2015 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 звернулися до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4, Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_5, в якому просили визнати їх добросовісними набувачами квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та зазначити, що спірна квартира не може бути витребувана у них як у добросовісних набувачів.

Справа слухалась неодноразово.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Вселено ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Позов Територіальної громади в особі Запорізької міської ради задоволено частково.

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_6, ОСОБА_7 та передано Запорізькій міській раді нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1.

Скасовано реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за № 33829303, запис в книзі реєстрації № 25 під № 36338 на ім'я ОСОБА_6, ОСОБА_7 У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про стягнення судових витрат

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_4, Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_5, про визнання добросовісними набувачами квартири відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 30 квітня 2015 року рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог територіальної громади в особі Запорізької міської ради про виселення ОСОБА_6, ОСОБА_7 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким виселено ОСОБА_6, ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2015 року в частині скасування державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за № 33829303, запис в книзі реєстрації № 25 під № 36338 на ім'я ОСОБА_6, ОСОБА_7, скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні вказаної вимоги.

В іншій частині рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_9 просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 21 грудня 1979 року на підставі ордеру квартира АДРЕСА_1, була видана ОСОБА_10 на сім'ю з чотирьох осіб, яка складалася з неї, ОСОБА_11, ОСОБА_8 та ОСОБА_12

Син ОСОБА_12 - ОСОБА_4, народився ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав разом з матір'ю, яка загинула ІНФОРМАЦІЯ_2.

Розпорядженням голови Хортицької районної державної адміністрації № 378 від 08 лютого 2000 року над ОСОБА_4 встановлено опіку, опікуном призначена ОСОБА_13 Цим же розпорядженням за ОСОБА_4 було закріплено частину жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1

15 лютого 2011 року ОСОБА_8 звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування вищезазначеною квартирою та зобов'язання ВГІРФО Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області зняти його з реєстраційного обліку. Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2011 року позов ОСОБА_8 було задоволено.

Розпорядженням голови Хортицької районної державної адміністрації від 23 травня 2011 року №130р, заява ОСОБА_8 про приватизацію задоволена, прийнято рішення про передачу квартири АДРЕСА_1, у приватну власність. На підставі цього розпорядження було видано свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1.

За договором купівлі-продажу 16 червня 2011 року ОСОБА_8 продав цю квартиру ОСОБА_5, який 02 вересня 2011 року відчужив її ОСОБА_6 та ОСОБА_7

21 вересня 2011 року ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя, заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2011 року скасовано за заявою ОСОБА_4

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11 січня 2012 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 серпня 2012 року приватизацію квартири АДРЕСА_1 визнано незаконною, свідоцтво про право власності № 44 від 23 травня 2011 року - недійсним. Спірна квартира є власністю Територіальної громади Запорізької міської ради

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2013 року визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладений 16 червня 2011 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_5, який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. та зареєстровано в реєстрі за № 1204.

Вирішуючи даний спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки приватизація, а також подальше відчуження спірної квартири відбулись незаконно, що підтверджується відповідними судовими рішеннями, які набрали законної сили, а також ураховуючи те, що на даний час власником спірної квартири є територіальна громада в особі Запорізької міської ради, тому наявні правові підстави, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, для задоволення позовних вимог територіальної громади в особі Запорізької міської ради про витребування спірної квартири з незаконного володіння та позовних вимог ОСОБА_4 про вселення у спірну квартиру.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог територіальної громади в особі Запорізької міської ради про виселення ОСОБА_6 та ОСОБА_7, та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягають виселенню на підставі ч. 1 ст. 109 ЖК Української РСР та п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги територіальної громади в особі Запорізької міської ради про скасування реєстрації права власності на спірну квартиру не підлягають задоволенню, оскільки наявність судового рішення про витребування спірної квартири із незаконного володіння ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є підставою для здійснення відповідної державної реєстрації права за власником, а також скасування попередньої реєстрації, у зв'язку з чим правильно скасував рішення місцевого суду про задоволення позовних вимог в цій частині.

Доводи ОСОБА_9 про те, що оскаржуваними рішеннями були вирішені питання про його права та обов'язки, без залучення його до участі у справі є безпідставними, оскільки вказані недоліки у розгляді справи не вплинули на суть ухваленого рішення. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що на день ухвалення рішення судом першої інстанції (20 лютого 2015 року) суду не було відомо про те, що ОСОБА_9 є власником Ѕ частини спірної квартири, на підставі договору довічного утримання, який був укладений між ОСОБА_15 та ОСОБА_9 16 лютого 2015 року, тобто напередодні ухвалення судового рішення. При цьому представник ОСОБА_15 - ОСОБА_16 був присутнім у судовому засіданні 20 лютого 2015 року, однак не повідомив про відчуження ОСОБА_17 частини спірної квартири ОСОБА_9

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 30 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
О.І. Євтушенко