пр. № 4-с/759/195/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Васюрі Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Пилипчука Костянтина Ростиславовича, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулась до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Пилипчука Костянтина Ростиславовича № 52017179 від 25.08.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання ухвали Святошинського районного суду від 3.06.2016р., визнати суб'єкт оскарження неповноважним, визнати дії із повернення ухвали, дії по відмові у прийнятті ухвали і відкритті провадження незаконними.

В обґрунтування скарги посилається на те, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2016 року для забезпечення розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Головного управління державної казначейської служби України у Київській області, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди витребувано від Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» проект землеустрою щодо відведення у власність гр. ОСОБА_3 земельної ділянки площею 1,6058 га. (чи 1,9 га.) для ведення ОСГ в адмінмежах Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в паперовій та електронній формах (виконаний в 2012р.).

19.08.2016року ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження з приводу виконання ухвали від 03.06.2016 року, однак головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Пилипчуком К.Р. 25.08.2016року винесено постанову ВП № 52017179 про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з відсутністю дати набрання рішенням суду законної сили.

Вважає, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження є незаконною, оскільки в ухвалі суду зазначено, що вона оскарженню не підлягає, а тому виходячи з вимог ст. 223 ЦПК України набирає законної сили в момент проголошення.

В судовому засіданні представник заявниці скаргу підтримала, а також зазначила, що окрім викладених в скарзі обставин Святошинським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в порушення Наказу МЮУ від 28.04.2015 року № 614/5 «Про затвердження тимчасового порядку автоматичного розподілу виконавчих документів між державними виконавцями і контролю строків виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» не було здійснено авторозподіл справ між державними виконавцями, а тому, з урахуванням відсутності заперечень проти цього, просить визнати дану обставину встановленою.

Представник Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2016року для забезпечення розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Головного управління державної казначейської служби України у Київській області, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди витребувано від Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» проект землеустрою щодо відведення у власність гр. ОСОБА_3 земельної ділянки площею 1,6058 га. (чи 1,9 га.) для ведення ОСГ в адмінмежах Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в паперовій та електронній формах (виконаний в 2012р.) /ас 14/.

19.08.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2016 року /ас 12/.

25.08.2016 року головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Пилипчуком К.Р. винесено постанову ВП № 52017179 про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з відсутністю дати набрання рішенням суду законної сили /ас 13,14/.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються дата набрання законної (юридичної) сили рішенням.

Відповідно до ст. 210 ЦПК України ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: часу і місця її постановлення; прізвища та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді); прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмета позовних вимог; 2) описової частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: висновку суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Стаття 293 ЦПК України містить вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішень суду.

В ухвалі Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2016 року про витребування доказів чітко зазначено, що вона оскарженню не підлягає, а отже набирає законної сили з моменту проголошення її судом.

Як передбачає ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавчу службу» (у редакції станом на 12.06.2016 року) виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставі, у спосіб та в межах помножень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 6 цього Закону (у редакції станом на 12.06.2016 року) державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу у порядку, передбаченому законом.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавців при примусовому виконанні судових рішень.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Оскільки ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 3.06.2016р., яка подавалась заявницею для примусового виконання, оскарженню не підлягає, тобто набрала законної сили в момент проголошення, про що державний виконавець і зазначив в постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження, дата проголошення в ухвалі зазначена, суд приходить до висновку, що державний виконавець при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження діяв не у відповідності до вимог 1, 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження», а тому постанова головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Пилипчука Костянтина Ростиславовича про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав назазначення дати набрання законної сили рішенням суду є неправомірною та підлягає скасуванню.

Вимога заявниці про встановлення факту порушення Наказу МЮУ від 28.04.2015 року № 614/5 «Про затвердження тимчасового порядку автоматичного розподілу виконавчих документів між державними виконавцями і контролю строків виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» щодо автоматичного розподілу виконавчих проваджень справ між державними виконавцями задоволенню не підлягає, оскільки доказів цього суду не представлено.

Також не підлягають задоволенню вимоги заявниці про визнання суб'єкта оскарження неповноважним, визнання дій із повернення ухвали та дій по відмові у прийнятті ухвали незаконними, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 387 ЦПК України порушені права заявниці підлягають захисту шляхом визнання постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірною та її скасування із зобов'язанням державного виконавця розглянути заяву про відкриття виконавчого провадження, подану 19.08.2016р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 223, 293, 383-388 ЦПК України, ст.ст. 1, 6, 11, 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Пилипчука Костянтина Ростиславовича № 52017179 від 25.08.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання ухвали Святошинського районного суду від 3.06.2016р., зобов'язавши розглянути заяву ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження, подану 19.08.2016р.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів..

Суддя