Єдиний унікальний номер 235/9716/15-ц Номер провадження 22-ц/775/1878/2016
Головуючий у 1 інстанції: Величко О.В. Єдиний унікальний номер 235/9716/15-ц
Суддя доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/1878/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Азевича В.Б., Новосядлої В.М.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області заяву ОСОБА_1 про відмову від частини позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року позивач звернулась до суду з позовом про розподіл автомобіля марки KIA CERATO 2012 року випуску, для купівлі якого ОСОБА_1 отримав в ПАТ «Укргазбанк» кредит в сумі 144 000 грн.. Просила визнати автомобіль їх спільною з відповідачем сумісною власністю, визнати право власності на автомобіль за нею, розподілити між нею та відповідачем спільно сплачені суми початкового внеску вартості автомобіля в сумі 16 000 грн. та спільно сплачені за кредитом 23 707,40 грн..

Відповідач звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4, про визнання договору купівлі продажу квартири дійсним, поділ спільного майна подружжя. Зазначав, що крім автомобіля KIA CERATO вартістю 160 000 грн., під час шлюбу з ОСОБА_2 вони придбали меблі та побутову техніку загальною вартістю 57 000 грн., а також за рахунок їх спільних коштів в період перебування у шлюбі була придбана квартира за адресою: м. Димитров, мікрорайон Західний, 34/36. Договір укладено 30.10.1999 року між його дружиною ОСОБА_2 та її рідною сестрою ОСОБА_5 та зареєстровано на регіональній товарній біржі «Юго-Восток», реєстраційний № 414. Оскільки його колишня дружина не має наміру визнавати вказаний договір купівлі-продажу дійсним з метою уникнути поділу квартири як спільного сумісного майна подружжя, він вимушений звернутися до суду з вимогами про визнання дійсним договору купівлі-продажу вказаної вище квартири, яку віднести до обєктів спільного майна подружжя. Просив визнати дійсним договір купівлі-продажу двокімнатної квартири загальною площею 43,5 кв. м., в т.ч. жилою площею 29,7 кв. м., розташованої в м. Димитрів Донецької області мікрорайон Західний, 34/36, укладений 30.10.1999 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та зареєстрований на регіональній товарній біржі «Юго - Восток» 30.10.1999 року, реєстраційний № 414; поділити спільне сумісне майно, набуте за час шлюбу, виділивши йому автомобіль марки KIA CERATO 2012 року випуску вартістю 160 000 гривень, а ОСОБА_2 виділити двокімнатну квартиру, розташовану в м. Димитров Донецької області, мікрорайон «Західний», 34/36 вартістю 152 120 грн. та всю побутову техніку і меблі загальною вартістю 57 000 грн..

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 лютого 2016 року замінено прізвище відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_4 на ОСОБА_3.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 9 вересня 2016 року позовні вимоги сторін задоволено частково. Визнано обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль марки KIA CERATO 2012 року випуску, номер шасі KNAFU411AD59990126, колір сірий, реєстраційний номер АН 6091 IB вартістю 160 000 гривень, а також майно на загальну суму 42 900 грн., а саме: телевізор 37 дюймів рідкокристалічний 5 000 грн., пральна машина-автомат з вертикальною загрузкою 5 000 грн., піч з газовими та електричними конфорками та електричною духовкою вартістю 4000 грн., холодильник двокамерний вартістю 2 000 грн., компютер вартістю 5 000 грн., мікрохвильова піч вартістю 700 грн., електроводонагрівач фірми «Горєнє» обсягом 100 літрів вартістю 3000 грн., витяжка для печі вартістю 500 грн., кондиціонер повітря вартістю 2 000 грн., мякий куточок вартістю 3 000 грн., софа вартістю 1 500 грн., кухонний гарнітур вартістю 4 000 грн., стіл компютерний вартістю 1 000 грн., компютерне крісло вартістю 500 грн., тумба під телевізор вартістю 700 грн., набір меблів вартістю 5 000 грн.. В порядку поділу майна подружжя виділено у власність ОСОБА_1 автомобіль марки KIA CERATO 2012 року випуску, вартістю 160 000 гривень, а ОСОБА_2 виділено у власність зазначене вище майно - побутову техніку та меблі вартістю 42 900 грн.. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 58 550 грн.. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На вказане рішення відповідачем ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, у якій він просить змінити рішення суду, зменшивши суму, яка підлягає стягненню з нього на користь позивачки з 58 550 грн. до 6 900 грн., в іншій частині рішення залишити без зміни. Від частини позовних вимог його зустрічного позову щодо визнання дійсним договору купівлі продажу двохкімнатної квартири він відмовляється та просить апеляційний суд прийняти цю відмову і закрити провадження у справі.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 підтримувала апеляційну скаргу та клопотання відповідача про закриття провадження у справі в частині позовних вимог. Також пояснила, що ОСОБА_1 на даний час виїхав за межі України, зявитися в судове засідання не може.

Обговоривши заявлене клопотання, апеляційний суд вважає, що заява про відмову від частини позовних вимог задоволенню не підлягає.

Згідно із ст.306 ЦПК України в апеляційному суді позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Відповідно до пункту 4 ч.1 ст.307 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Пунктом 3 частини 1 статті 205 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно з частинами 1,2 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

Оскільки ОСОБА_1 виїхав за межі України, зявитись до суду не може, наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч.3 ст. 206 ЦПК України йому розяснити неможливо. У апеляційній скарзі, у якій міститься клопотання про відмову від частини позову, не зазначено про те, що ОСОБА_1 відомі наслідки відмови від частини позовних вимог та закриття провадження у справі.

Оскільки відсутня можливість розяснити ОСОБА_1 наслідки відмови від частини позовних вимог та з врахуванням думки представника ОСОБА_1, яка зазначила, що задоволення заяви не є принципово важливим для ОСОБА_1, оскільки у задоволенні цієї частини позову йому відмовлено, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 307, 310 ч.1, 205 ч.1 п.3 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відмову від частини його зустрічного позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: