Ухвала

іменем україни

7 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Демяносова М.В., Дьоміної О.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про визнання права власності на автомобіль, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Володарського районного суду Донецької області від 29 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 8 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 5 липня 2007 року він придбав у ОСОБА_5 за 8 000 доларів США автомобіль «Ford Focus», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. На підтвердження цього відповідач передав йому ключі від автомобіля та документи на нього. Крім того, відповідач оформив на його ім'я довіреність, на підставі якої він мав право користування автомобілем.

У жовтні 2014 року він вирішив продати автомобіль, а тому звернувся у МРЕВ Володарського району Донецької області, де йому повідомили про те, що на автомобіль накладено арешт. Оскільки з 2007 року він безперешкодно користувався автомобілем, але на теперішній час виникли перешкоди, позивач просив визнати за ним право власності на автомобіль«Ford Focus», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, у порядку ст. ст. 328, 638, 655 ЦК України.

Заочним рішенням Володарського районного суду Донецької області від 29 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 8 вересня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 4 ст. 334 ЦК України передбачено, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди правильно виходили із встановлених у справі обставин, які свідчать про те, що автомобіль «Ford Focus», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а. с. 7). 5 липня 2007 року ОСОБА_5 була видана довіреність на ім'я ОСОБА_4, за якою останньому було надано право користуватися вищезазначеним автомобілем, представляти інтереси відповідача з питань розпорядження транспортним засобом (а. с. 4). Згідно копії розписки від 5 липня 2007 року відповідач отримав від позивача 8 000 доларів США (а. с. 3).

Відмовляючи у задоволенні позову, заявленому на підставі ст. ст. 328, 334 ЦК України, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що право власності на спірний автомобіль позивач у встановленому порядку не набув, оскільки державна реєстрація транспортного засобу на ім'я позивача не була здійснена.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову ОСОБА_4

Такий висновок судів ґрунтується на правильно встановлених у справі обставинах та вимогах закону, а також відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-688цс15.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, заочне рішення Володарського районного суду Донецької області від 29 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 8 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук М.В. Демяносов О.О. Дьоміна

Колегія суддів: