УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.

секретаря судового засідання Білінської Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

05.01.2016 року позивач звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду. В обґрунтування вимог заяви послалась на те, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира витребувано від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1, проте в зазначеному рішенні суду не вказано, що стосується застосування заходів примусового характеру, які державний виконавець повинен вжити до боржника та реєстрації права власностіпозивача. За словами ОСОБА_1, державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа), оскільки в рішенні суду та у виконавчому документі не зазначено спосіб та порядок виконання даного виконавчого документа, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Після звернення до державної реєстраційної служби для реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 позивачу було відмовлено в державній реєстрації права власності, так як не скасовано право власності ОСОБА_2 на дану квартиру та державну реєстрацію її права власності. Як зазначає гр. ОСОБА_1 суд, вирішивши питання про право, не зазначив які дії треба виконати для вилучення майна у боржника та передачі його їй. Цей недолік рішення суду унеможливлює його примусове виконання. На підставі викладеного у заяві просить суд ухвалити додаткове рішення по даній справі, яким:

зазначити спосіб та порядок виконання виконавчого документа, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та які заходи примусового характеру повинен вжити до боржника державний виконавець;

скасувати право власності ОСОБА_2 на дану квартиру та державну реєстрацію її права власності.

Сторони та/або їх представники в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Гр. ОСОБА_1 направила на адресу суду клопотання про розгляд її заяви про ухвалення додаткового рішення суду у відсутність заявника, вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити. Натомість від представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_2 надійшли клопотання про відкладення розгляду справи за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.

Суд, розглянувши заяву гр. ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в ухваленні додаткового рішення слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28 серпня 2015 року у цивільній справі № 295/17431/14-ц, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 18.11.2015, витребувано від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_3.

На виконання вказаного рішення суду виданий виконавчий лист, який був одержаний представником стягувача 16.12.2015.

Статтею 220 ЦПК України передбачено, що суд, котрий ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" №14 від 18.12.2009 судам розяснено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

З огляду на те, що висвітлені в заяві про ухвалення додаткового рішення суду вимоги, по суті є новими вимогами, що не заявлялись позивачем та не досліджувались в судовому засіданні при розгляді справи №295/17431/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, - суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог заяви.

Стосовно винесення державним виконавцем постанови від 21.12.2015 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) з посиланням на те, що в рішенні суду та у виконавчому документі не зазначено будь-яких заходів примусового виконання винесеного рішення, суд вважає за можливо зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Як вбачається із матеріалів справи, із подібною заявою про роз'яснення рішення суду державний виконавець не звертався.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 220 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 та ухваленні додаткового рішення суду відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира.

Суддя Д.В. Кузнєцов