Справа № 191/1582/16-ц
Провадження № 2/191/619/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречко Ю.В.

за участю секретаря Якимчук Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права приватної власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за законом та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права приватної власності на ? частину житлового будинку , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що його батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 28.09.1968 року. За час шлюбу на спільні сумісні кошти подружжя його батьки придбали житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою : Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Толстого,51. Договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку від 07.06.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстр за № 3899 та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оформлений на імя його батька - ОСОБА_3.

11.02.2015 року ОСОБА_3, який постійно мешкав за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Толстого, 51 ,помер.

Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину вищевказаного житлового будинку.

Заповіту батько не залишив. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, який прийняв спадщину. Спадщину після смерті батька він прийняв, згідно із ст. 1269 ЦК України, так як у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Позивач вернувся до державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спадкового майна. Але нотаріус відмовив йому у його видачі, так як договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку хоча і оформлений тільки на імя ОСОБА_3, але є обєктом спільної сумісної власності подружжя (обох батьків позивача ), частки якого не виділені.

Оскільки спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою : м.Синельникове, вул.Толстого,51 придбано у період шлюбу батьків позивача, вказане майно за законом вважається обєктом спільної сумісної власності подружжя та частки кожного з подружжя у праві власності є рівними. Тож частка померлого ОСОБА_5 у спільному сумісному майні подружжя є ?.

У звязку з цим, ОСОБА_1 просить визнати за ним право приватної власності на ? частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Толстого,51 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка настала 11 лютого 2015 року.

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_3 та вона перебували у шлюбі з 28.09.1968 року. За час шлюбу на спільні сумісні кошти подружжя придбали житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою : Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Толстого,51. Договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку від 07.06.2013 року оформлений на імя її чоловіка - ОСОБА_3. Оскільки житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за вищезазначеною адресою придбано у період шлюбу, дане майно за законом вважається обєктом спільної сумісної власності подружжя та частки кожного з подружжя у праві власності є рівними. Тож позивач вважає, що її частка у спільному сумісному майні подружжя складає ?.

У звязку з цим, ОСОБА_2 просить визнати за нею право приватної власності на ? частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Толстого,51.

Позивач ОСОБА_1 до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі. Зустрічні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, дійшов такого висновку.

11.02.2015 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КИ № 608405.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірно-господарськми побудовами, розташованийй за адресою : Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул.. Толстого,51. Право власності на дане нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на імя ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 3899.

Згідно свідоцтва про одруження, ІІ-АГ № 178572, 28.09.1968 року одружилися ОСОБА_3 та ОСОБА_6. Після реєстрації одруження присвоєно прізвище : «Попека».

З свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії ІІ-АВ № 113008 вбачається, що його батьками є : «батько ОСОБА_3», « мати ОСОБА_2».

Постановою державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори від 27.11.2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, що розташований за адресою : Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Толстого,51, яка належить померлому ОСОБА_3, у звязку з тим, що ОСОБА_1 не надав належні документи про належність частки.

Згідно довідки голови квартального комітету № 17 від 18.09.2015 року ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2 з 11.06.2013 року по день своєї смерті 11.02.2015 року. Проживав один.

В матеріалах спадкової справи № 191/2015 до майна померлого 11.02.2015 року ОСОБА_3 міститься заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3, померлого 11.02.2015 року.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом ( ч.3 ст.368 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч.1 ст.70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.1 ст..1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Пунктом 12 п.п.2,3 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Розглядаючи спори, повязані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, не порушують прав інших осіб, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, та ст. ст. 355,368,1216,1217,1218,1221, 1226,1261, 1268 ЦК України, ст.ст.60,70 СК України, п.12 п.п.2,3 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст.. ст.. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на ? частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Толстого,51 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка настала 11 лютого 2015 року.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на ? частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Толстого,51.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_7