РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Чередник В.Є.,

при секретарі Недосєкіній В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа П'ята Харківська державна нотаріальна контора про усунення осіб від права спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті свого батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8.

В обгрунтування зазначених вимог посилається на наступне. ІНФОРМАЦІЯ_8 помер її батько - ОСОБА_3, який на день смерті був зареєстрований в АДРЕСА_2 З вересня 2010 року ОСОБА_3 постійно мешкав у позивача, його доньки, ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1, що крім іншого, підтверджується заявою від 08.08.2016 р. посвідченою приватним нотаріусом ХМНО Д'яченко В.Є.. Переїзд померлого до помешкання позивача був зумовлений його поганим станом здоров'я на той час. Вищезазначена квартира належить ОСОБА_5, який станом на 2010- 2011 роках був чоловіком позивача. ОСОБА_3 був інвалідом першої групи, не мав обох ніг, що свідчить про те, що померлий не міг самостійно себе обслуговувати. Крім доньки у нього була дружина - ОСОБА_6 та син ОСОБА_2. Однак, жоден з зазначених осіб не могли жодним чином піклуватися про ОСОБА_3 Так, оскільки дружина померлого мала також великі проблеми зі здоров'ям, у тому числі онкологічне захворювання, - вона разом із чоловіком переїхала до позивача. При цьому, син померлого з 31 січня 2005 року по 04.04.2013 року відбував покарання за кримінальний злочин у Холодногірській виправній колонії Харківської області № 18. Таким чином, на позивача були покладені всі клопоти по догляду за батьками, - спочатку вона постійно відвідувала їх за місцем реєстрації, а коли потреба у допомозі стала практично повсякчасною, - доглядала за ними у себе в дома.Позивач протягом зазначеного часу готувала їжу, купувала батькові ліки, супроводжувала до лікувальних закладів тощо. На той час позивач перебувала у шлюбі й проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 за адресою, - АДРЕСА_1. , який, як член її родини, також всіляко допомагав дружині піклуватися про її батька.Після смерті ОСОБА_3 заповіту не залишив, у зв'язку із чим 01 серпня 2011 року позивачем було подано заяву про прийняття спадщини померлого батька до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори. П'ятою Харківською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №488/2011. 12 квітня 2016 року позивач звернулася до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку у спадщині. Однак, результатом звернення позивача до нотаріальної контори стала постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.06.2016 року , якою було вирішено відмовити ОСОБА_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в спільній сумісній власності в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в ? (одній другій) частці спадкового майна, оскільки відповідно до наявної в матеріалах спадкової справи довідки КП «Жилкомсервіс», за зазначеною адресою був прописаний та проживав син спадкодавця -ОСОБА_2. Не погодившись із змістом зазначеної постанови, позивач була вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явилась , подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, відповідно до якої заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності.

Представник третьої особи - 5 ХДНК в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладаючись на розсуд суду.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_6 мають дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Зазначені факти сторонами не оспорюються та підтверджуються постановою державного нотаріуса П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Абеленцевої Г.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.06.2016 року. (а.с. 10)

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 помер, про що зроблено відповідний актовий запис № 4903, що підтверджується копією свідоцтва про смерть останнього від 09.04.2011 року серія НОМЕР_3. (а.с. 5)

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 були ОСОБА_6 (дружина), та діти (позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2,), які після його смерті прийняли спадщину по 1/3 частині квартири АДРЕСА_2.

Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Відомості щодо визначення часток співвласників у вищезгаданій приватизованій у спільну сумісну власність квартири АДРЕСА_2 відсутні (а.с. 10)

27.12.2012 року померла ОСОБА_6, про що складено відповідний актовий запис № 418, що підтверджується копією свідоцтва про смерть останньої від 08.01.2012 року серія НОМЕР_4. (а.с. 6)

Судом встановлено, що позивач зареєстрована разом із ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2. При цьому, померлий ОСОБА_3 був зареєстрований за зазначеною адресою з 17.09.1982 року і до дня його смерті, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою з 17.09.1996 року.

Згідно заяви від 08.08.2016 р. посвідченої приватним нотаріусом ХМНО Д'яченко В.Є., Сазонов О.Є. засвідчив, що останній зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_3 та йому, особисто, був відомий ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який мешкав у сусідньому будинку АДРЕСА_1. Також, у своїй заяві Сазонов О.Є. підтвердив, що ОСОБА_2 проживав у АДРЕСА_1 в період з вересня 2010 року по квітень 2011 року, тобто до моменту своєї смерті.

Відповідно до довідки Київської міжрайонної МСЕК, ОСОБА_3 був інвалідом першої групи, яка була йому встановлена з 05.12.2008 року - безстроково, на підставі акту огляду МСЕК № 1749, внаслідок чого потребував постійного стороннього нагляду. (а.с. 17)

Згідно довідки про звільнення серії ХАР № 00140, виданої ОСОБА_2, останній був засуджений 06.02.2008 року Апеляційним судом Харківської області по ст.ст. 185 ч. 4, 185 ч. 3, 187 ч. 4, 263 ч. 1, 70 КК України до дев'яти років позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна та відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 31.01.2005 року по 04.04.2013 року, звідки був звільнений на підставі ухвали Жавтневого районного суду м. Харкова від 27.03.13 р. за ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк -10 міс. 4 дні. (а.с.11)

Таким чином, враховуючи вищевказану довідку, станом на час відкриття спадщини померлого ОСОБА_3, а саме, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_2 постійно не проживав та не міг проживати за адресою: АДРЕСА_2.

Судом встановлено, що з вересня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 дійсно проживав разом із позивачем, яка є його рідною донькою за адресою: АДРЕСА_1, що було зумовлено його поганим станом здоров'я протягом вказаного періоду та виникненням необхідності постійного піклування про нього.

Померла ОСОБА_6 також протягом зазначеного періоду і до своєї смерті мешкала разом із позивачем за вказаною адресою, у зв'язку із наявними проблемами зі здоров'ям у вигляді анкологічного захворювання, внаслідок якого також потребувала догляду.

Також позивач здійснювала оплату комунальних послуг , що підтверджується наданими копіями квитанцій (а.с.19).

12 квітня 2016 року позивач звернулась до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку у спадщині. (а.с.9)

Однак, своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.06.2016 року , державний нотаріус П'ятої Харківської державної нотаріальної контори - Абеленцева Г.В. відмовлено ОСОБА_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в спільній сумісній власності в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в ? (одній другій) частці спадкового майна, оскільки відповідно до наявної в матеріалах спадкової справи довідки КП «Жилкомсервіс», за зазначеною адресою був прописаний та проживав син спадкодавця -ОСОБА_2. (а.с. 10)

Згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз"яснено судам, що правило ч. 5 ст. 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Суд, при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування, повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Зважаючи на вищевикладене можна з впевненістю визначити стан здоров'я померлого ОСОБА_3 як безпорадний.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Тому для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування має значення сукупність обставин : ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування .

Відповідно до п. 6 Постанови ВСУ №7, Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.

Норма п. З ст. 1268 Цивільного кодексу України зазначає, що спадкоємець, який постійне' проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" виділяє "місце проживання" та "місце перебування". Згідно ст. З цього Закону місце проживання - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Крім того, з часу звільнення відповідача з Холодногірської виправної колонії Харківської області № 18 , з 04.04.2013 року, минуло вже більш як три роки , однак, за цей час, ОСОБА_2 не звертався до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом тоді як статтею 1297 Цивільного кодексу встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином,аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що поведінка відповідача була довгі роки протиправною та вказувала на небажання вести гідний спосіб життя та виконувати обов'язки, у тому числі, пов'язані з утриманням та піклуванням за непраздатними батьками.

Станом на сьогоднішній день відповідач не працює, постійного доходу не має , проживає за адресою своєї реєстрації, але через відсутність доходу не має жодної можливості сплачувати комунальні платежі за житло яке експлуатує. Всі витрати по утриманню квартири покладені на позивача. (а.с. 19)).

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

З огляду на наведене, надавши належну оцінку наявним доказам, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, та усунути ОСОБА_2 від права на спадкування спадщини, відкритої внаслідок смерті ОСОБА_3, через ухилення від надання допомоги своєму батьку, що внаслідок хвороби та віку перебував у безпорадному стані, а також потребував матеріального утримання, оскільки заявлені вимоги є обгрунтованими, та такими, що знайшли своє повне підтвердження.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. 3, 15,16,1224 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -задовольнити у повному обсязі.

Усунути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті його батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_6,ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_2), судові витрати в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -