У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, про визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом та просив поділити між ним та ОСОБА_2 спільно набуте в шлюбі майно.

ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від

20 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2016 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого в шлюбі та про визнання права власності задоволено частково.

Проведено розподіл домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 присудивши:

- ОСОБА_3 згідно висновку другого варіанту розподілу житлового будинку будівельно-технічної експертизи: гараж площею 26.5 кв. м, житлову кімнату площею 25.2 кв. м, житлову кімнату площею 24.1 кв. м, комору площею 15.0 кв. м, коридор площею 4.8 кв. м, а всього будинку, загальною площею 95.6 кв. м вартістю 275 205 грн; з господарських будівель та споруд сарай під літ. «В», загальною вартістю 1 212 грн, а всього домоволодіння на загальну суму 276 417 грн;

- ОСОБА_2 згідно висновку другого варіанту розподілу житлового будинку будівельно-технічної експертизи: житлову кімнату площею 9.3 кв. м, житлову кімнату площею 15.8 кв. м, коридор площею 6.8 кв. м, передпокій площею

13.0 кв. м, ванну площею 8.7 кв. м, сауну площею 1.8 кв. м, коридор площею

5.8 кв. м, комору площею 3.4 кв. м, кухню площею 16.5 кв. м, передпокій площею 20.0 кв. м, а всього будинку загальною площею 101,1 кв. м та вартістю

291 037 грн; з господарських будівель та споруд сарай під літ. «Б», загальною вартістю 4 216 грн, а всього домоволодіння на загальну суму 295 253 грн;

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 9 418 грн компенсації за більшу частину присудженого їй майна. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_3 1/2 частину грошових коштів, виручених від реалізації автомобіля марки «RENAULT Trafic», сірий, № дв. НОМЕР_1, 2005 року випуску, вартістю

219 010, що становить 109 505 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3 672 грн вартості проведеної експертизи.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Крім цього, ОСОБА_2 звернулася з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Враховуючи те, що підстави пропущення строку на касаційне оскарження судових рішень є поважними, зазначене клопотання підлягає задоволенню, а процесуальний строк - поновленню.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд вірно керувався положеннями ст.ст. 63, 70, 71 СК України та виходив із того, що як встановлено, спірне будинковолодіння придбане сторонами за їх спільні кошти, а тому підлягає поділу між подружжям у співвідношенні 1/2 до 1/2 відповідно до запропонованого висновком БТЕ варіанту розподілу на дві частини.

Проводячи реальний розподіл будинковолодіння між сторонами згідно з висновком БТЕ по другому варіанту та виділяючи позивачці

вищезазначені житлові та нежитлові приміщення у спірному будинку, судами було вірно враховано, що на утриманні ОСОБА_2 знаходиться син, а тому виділено їй всі приміщення, що відносяться до комунікаційних

систем та забезпечують нормальну життєдіяльність (ванна, кухня,

санвузли, котельня, водо-, газопостачання, гараж), а всього в будинку загальною площею 101,1 кв. м та вартістю 291 037,0 грн; з господарських будівель та споруд сарай під літ. «Б», загальною вартістю 4 216,0 грн, а всього домоволодіння на загальну суму 295 253, 0 грн.

Стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 9 418 грн компенсації за відхилення від ідеальних частин, суди правильно враховували, що ОСОБА_3 погоджувався на будь-який варіант розподілу, тому суд присудив йому згідно другого варіанту розподілу житлового будинку приміщення загальною площею 95.6 кв. м, вартістю 275 205 грн; з господарських будівель та споруд сарай під

літ. «В», загальною вартістю 1 212 грн, а всього домоволодіння на загальну суму 276 417 грн.

Разом із тим, стягуючи компенсацію половини вартості автомобіля «RENAULT Trafic», сірий, № дв. НОМЕР_1, 2005 року випуску, суди правильно виходили із того, що згоди на відчуження вказаного автомобіля, який зареєстрований 9 жовтня 2008 року та знятий з обліку 22 листопада 2011 року, тобто після фактичного припинення сторонами шлюбних стосунків, ОСОБА_3 не давав і матеріали справи таких даних не містять. За наведених обставин, відчуження цього автомобіля без згоди позивача ОСОБА_3 після фактичного припинення шлюбних стосунків, суди правильно врахували як обставину, яка дає йому право на компенсацію половини вартості вказаного автомобіля.

Доводи, на які посилається заявник у своїй касаційній скарзі, висновків судів не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 травня 2016 року та ухвали апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 травня 2016 року та ухвали апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2016 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, про визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна