Справа № 146/1296/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"07" листопада 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Козачук Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що вона з 07 жовтня 2007 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, який рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 06 листопада 2012 року було розірвано.

Від спільного проживання у сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Рішенням Новоселицкого районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2008 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти в розмірі ? частки заробітку на утримання доньки ОСОБА_3 до її повноліття.

Проте відповідач ОСОБА_2 постійно ухиляється від сплати аліментів на утримання доньки.

В даний час збільшилися витрати на утримання доньки, а коштів позивача не вистачає в звязку з чим вона вимушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, щодо вирішення справи покладається на розсуд суду.

Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 06 листопада 2012 року між сторонами було розірвано шлюб, що підтверджується копією рішення Томашпільського районного суду Вінницької області (а.с. 7).

Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-МИ № 113464, виданого 24 грудня 2002 року виконавчим комітетом Костичанівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області у сторін є донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Згідно довідки від 08 серпня 2016 року № 522, виданої виконавчим комітетом Костичанівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 8).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно копії Новоселицкого районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2008 року вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_3 в розмірі ? частки з всіх видів доходів починаючи з 25 вересня 2008 року щомісяця але не менш як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття (а.с. 6).

Отже, з відповідача вже стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки в розмірі ?.

Так, статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Проте позивач ОСОБА_4 в прохальній частині позовної заяви не ставить питання про зміну розміру аліментів, як те вимагає ст.192 СК України, а просить знову призначити аліменти, які вже призначені рішенням Новоселицкого районного суду Чернівецької області.

Тобто, позивач ОСОБА_4 обрала не вірний спосіб захисту своїх прав та інтересів. Суд за межі позовних вимог вийти не може, тому вимога позивача про стягнення аліментів задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статями 79, 84, 180-184, 191, 192 СК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" статями 10, 15, 57-61, 64, 212-215, 218, 294, 367 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.В. Скаковська