Справа № 489/7286/15-ц
Номер провадження 2/489/354/16
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

26 січня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про відшкодування шкоди завданої злочином,

встановив

В листопаді 2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач, застосувавши фізичне насилля до позивача, зірвав з її вух золоті сережки вартістю 2000 грн., заподіявши тим самим позивачу матеріальну шкоду. Крім того, такими діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в 5000 грн.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь компенсацію матеріальної та моральної шкоди.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, так як на даний час знаходиться у СІЗО м. Миколаєва, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.06.2015 відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Судом встановлено, що має преюдиціальне значення та не потребує доказування, що 23.03.2015 відповідач застосував фізичне насильство до громадянки ОСОБА_1, що не є небезпечним для життя і здоров'я, яке виразилося у зриванні з вух потерпілої золотих сережок вартістю 2000 грн.

У вироку вказано, що відповідач повністю визнав свою вину в тому числі і вартість сережок.

Відповідно до Довідки від 26.11.2015 відповідач утримується з 23.11.2015 в СІЗО м. Миколаєва.

Частиною 4 статті 61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальному проваджені, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з пунктом 13Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно набутого майна» встановлено, що покладаючи на підсудного обов'язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальних збитків підлягають задоволенню повністю, в сумі 2000 грн.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Щодо вимог з приводу відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з наступного.

Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Право кожної фізичної особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів, гарантоване статтями 32, 56, 62 Конституції України.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пунктах 3,9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивачем не надано суду доказів, що внаслідок дій відповідача здоров'ю позивача завдано шкоду, хоча й мали місце моральні та фізичні страждання внаслідок вчинення відповідачем злочину щодо позивача.

Проаналізувавши всі надані докази, суд приходить до висновку, що позивачу було спричинено моральну шкоду, адже внаслідок протиправних дій відповідача позивач зазнала фізичний біль та страждання у зв'язку зі зривом сережок з вух та застосуванням до останньої фізичного насильства. Виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи надані докази наявності моральної шкоди, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути компенсацію моральної шкоди в сумі 1000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн. 20 коп. за вимоги майнового характеру та 487грн. 20 коп. за вимоги немайнового характеру, а всього 974 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 30, 60, 88, 212, 214, 215, 224, 226 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 05.08.1985 р. н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 компенсацію матеріальної шкоди в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. та компенсацію моральної шкоди в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 974 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв