Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 707/2017/15-ц
Провадження № 2/711/375/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

20 січня 2016 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» - ОСОБА_3 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.01.2011 у між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» та фізичною особою - резидентом України, яким є ОСОБА_2 укладено кредитний договір № ВL_ЖГ00009453.

Згідно із пункту 1.2. загальної частини договору, позивач надав відповідачу грошові кошти, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі санкції. Сума кредиту становить 19000,00грн.; термін повернення кредиту - 24.01.2014 (п.п. 1., 2. спеціальної частини договору).

Процентна ставка за договором встановлена на рівні 20% річних (п. 3 спеціальної частини договору). Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом становить 1,50% від суми Ккредиту (п.4 спеціальної частини договору).

Відповідно до п. п. 2.4.1. загальної частини договору проценти розраховуються у валюті кредиту, виходячи з фактичної суми наданих кредитних коштів і строку кредитування, із розрахунку: рік - рівний 360 дням, місяць 30 дням. Відповідно до п. 2.5.2. загальної частини договору, позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п.6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суму платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом.

Згідно з п. п. 3.3.2. загальної частини договору позичальник зобовязаний щомісячно виконувати свої боргові зобовязання відповідно до графіку в порядку, передбаченому п.2.5. загальної частини договору.

Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобовязань ухиляється. Відповідач порушив свої зобовязання, щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом.

Згідно із п. 4.3. договору, у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 18.08.2015р., становить 33 928, 26грн., в тому числі:

-кредит: 5 788,39 грн.,

-відсотки: 1 045,10 грн.,

-комісія за РО: 197,74 грн.,

-пеня за несвоєчасне повернення кредиту: 26 897,03 грн.

На підставі Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладення фізичних осіб за №63 від 20.03.2015 розпочата процедура ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» (ПАТ «ОСОБА_4) та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації Департаменту врегулювання неплатоспроможності банків - ОСОБА_3

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема: виконує повноваження органів управління банку.

Таким чином, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором № ВL_ЖГ00009453 від 24.01.2011 у сумі 33 928,26грн.

В судове засідання представник позивача ПАТ «ВіЕйБі Банк» за довіреністю ОСОБА_5 не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи рекомендованими листами, які повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну збарігання», що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи.

Суд, на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів.

Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного:

встановлено, що між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 укладено договір банківського обслуговування №ВL_ЖГ00009453 від 24.01.2011, відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 19000грн.00коп. у тимчасове користування до 24.01.2014, на умовах повернення, строковості, платності. За умовами договору позивач зобовязався надати відповідачеві грошові кошти в національній валюті, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку та на умовах, визначених договором.

Процентна ставка за договором встановлена на рівні 20% річних (п. 3 спеціальної частини договору).

Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом становить 1,50% від суми кредиту (п.4 спеціальної частини договору).

Відповідно до п. п. 2.4.1. загальної частини договору проценти розраховуються у валюті кредиту, виходячи з фактичної суми наданих кредитних коштів і строку кредитування, із розрахунку: рік - рівний 360 дням, місяць 30 дням, та сплачуються позичальником в порядку, передбаченому п. 2.5 загальної частини договору.

Відповідно до п. 2.5.2. загальної частини договору, позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в рафіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п.6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суму платежів, встановлених в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом.

Згідно з п. п. 3.3.2. загальної частини договору, позичальник зобовязаний щомісячно виконувати свої боргові зобовязання відповідно до графіку в порядку, передбаченому п.2.5. загальної частини договору. Не пізніше визначеного п. 2 спеціальної частини договору терміну, повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також вимогу банку сплатити можливу неустойку (штраф/пеню).

Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобовязань ухиляється.

ОСОБА_2 порушив свої зобовязання, щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом. Так, останній платіж на погашення заборгованості здійснено ОСОБА_2 24.11.2014, що вбачається з наданого позивачем розрахунку.

Згідно із пункту 4.3. договору, у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 спеціальної частини договору.

Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_2 відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 18.08.2015р., становить 33 928, 26грн., яка складається з: кредит - 5 788,39грн., відсотки - 1 045,10грн., комісія за РО - 197,74грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту- 26 897,03грн.

Згідно із ч. 4 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» початок тимчасової адміністрації та ліквідації не є підставою для припинення, розірвання або невиконання договорів, які забезпечують операційну діяльність банку.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України).

Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Під час розгляду справи не встановлено жодних обставин щодо визнання договору банківського обслуговування №ВL_ЖГ00009453 від 24.01.2011 недійсним, розірваним чи зміненим.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку; зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (ст. 549 ч. 1 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст. 549, 550 ЦК України.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухове і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суму, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ст. 551 ч.ч. 1, 3 ЦК України).

Згідно із ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до вимог ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 в дохід держави необхідно стягнути судові витрати в розмірі 339грн. 28коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 509, 526, 546, 549-551, 611, 625, 1048, 1050, 1054, ЦК України, ЗУ Про судовий збір, постановою Пленуму ВССУ від 30.03.2012р. №5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, ст.ст. 3, 10, 11, 57- 60, 88, 209, 212, 213, 215, 223, 224-226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБі Банк»)» заборгованість за договором від 24.01.2011р. в розмірі 33 928грн. 26коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 339грн. 28коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_6