Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 336/7218/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Зарютін П.В.
Номер провадження 22-ц/778/410/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

ОСОБА_2

При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерне того товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі ПАТ «ОТП Банк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2015 року позовну заяву ПАТ «ОТП Банк» залишено без руху, з підстав того, що відсутні відомості про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21жовтня 2015 року залишено позовну заяву без руху, оскільки фактично недоліки позову не усунені.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2015 року повернуто позовну заяву ПАТ «ОТП Банк».

Не погоджуючись з ухвалою судді, ПАТ «ОТП Банк» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права оскільки судом не враховано, що платіжне доручення № НОМЕР_1 від 14 вересня 2015 року на суму 1218,00 грн. проведено банком 14 вересня 2015 року, що підтверджується датою платіжного доручення, написом на лицевій стороні платіжного документа «Проведено банком та штампом на звороті «Зараховано до доходу Державного бюджету України 14 вересня 2015 року», скріплено підписами відповідальних осіб та печаткою банківської установи. Таким чином, позивачем у повній мірі виконано вимоги ч. 5 ст. 119 ЦПК України та вимог п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17 жовтня 2014 року, щодо підтвердження сплати судового збору. Просить ухвалу судді скасувати, справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ПАТ «ОТП Банк» підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119,120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді від 05 жовтня 2015 року позовну заяву ПАТ «ОТП Банк» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

В мотивувальній частині ухвали суддя зазначив, що до позовної заяви долучено платіжне доручення № НОМЕР_1 від 14.09.2015 року, відповідно якого позивачем сплачений судовий збір у сумі 1218 грн. Однак, перевіряючи зарахування сплаченого судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суддя встановив, що відомості про зарахування суми судового збору до Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі відсутні, доказів про зарахування суми судового збору позивачем не надано (а.с.10).

На виконання ухвали судді, 16 жовтня 2015 року позивачем надано квитанцію № НОМЕР_1 від 14 вересня 2015 року про сплату судового збору у сумі 1218,00 грн. з відміткою Банку на тильній стороні платіжного документа «Проведено банком» та штампом на звороті «Зараховано до доходу Державного бюджету України 14 вересня 2015 року», які скріплені підписами відповідальних осіб та печаткою банківської установи (а.с.14).

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2015 року позовну заяву ПАТ «ОТП Банк» залишено без руху, та зазначено, що позивачем долучено лише платіжне доручення про перерахування суми судового збору але фактично недоліки позову не усунені та не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору - документ про зарахування суми судового збору до Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Запоріжжя (а.с.18).

Незважаючи на повторне надання позивачем квитанції з відміткою Банку про зарахування суми судового збору до Державного бюджету України (а.с.22), ухвалою судді від 03 листопада 2015 року заява ПАТ «ОТП Банк» повернута.

Судова колегія з таким висновком судді погодитися не може виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України Про судовий збір із внесеними змінами від 22.05.2015 року, які набрали чинності з 01.09.2015 року суд, перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті , затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Порядок перевірки платежів оплати (повернення) судового збору викладені в розділі 4 «Порядок перевірки платежів оплати (повернення) судового збору з Казначейства» Методичних рекомендаціях щодо заповнення інформації про сплату судового збору у обліково-статистичних картках версія КП «Д-3» 3.14.3.

Відповідно розяснень, що містяться в п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами від 15.09.2015 року, зазначено, що законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Оскільки, законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

В пункті 27 вказаної постанови зазначено, що судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу Державної казначейської служби України за місцем знаходження суду, який розглядає справу. Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, суддя зазначене залишив поза увагою. Крім того, посилаючись на вимоги ст. 121 ЦПК України, суддя повернув позовну заяву, в той час, як ч.2 вказаної статті передбачає визнання позовної заяви неподаною та її повернення позивачеві.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального закону, суддею порушено порядок встановлений для його вирішення, тому ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції на підставі п. 3 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити частково.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2015 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: