Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/7777/16-ц

Провадження № 2/185/4141/16

01 листопада 2016 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бабій С. О.

при секретарі судового засідання Шмик К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання батьківства

В С Т А Н О В И В:

09.09.2016 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 13.04.2013 він уклав шлюб з відповідачем ОСОБА_3, за час перебування у шлюбі спільних дітей не мають. З відповідачем ОСОБА_2 за час фактичних шлюбних відносин з 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дитину (хлопчика) народженого ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьку. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не розірвано,тому позивач просить визнати відповідача ОСОБА_2 батьком дитини їх спільної дитини.

Позивач та відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, подали письмові заяві про розгляд справи за їх відсутності, позивач вимоги підтримав, відповідачі визнали.

Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини має право оспорити батьківство до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Вислухавши учасників процесу, з'ясувавши обставини справи, та перевіривши їх письмовими доказами, суд доходить висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на такі підстави.

Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє

батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Згідно із ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 позов визнав та не заперечував ту обставину, що ОСОБА_3 не є батьком його дитини, а ОСОБА_3 визнав ту обставину, що він не є батьком дитини, яка народилася у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити за вимогою про визнання ОСОБА_2 батьком дитини (хлопчика) позивача, народженого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 у м. Донецьку.

На підставі викладеного, керуючись ст.136 Сімейного Кодексу України, згідно із ст.ст. 10, 60, 61, 212, 213-215, 224- 233, 294, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Донецька, Україна, батьком дитини (хлопчика), народженого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Донецьк.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя С. О. Бабій