АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6713/16 Справа № 201/5344/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ткаченко Н. В. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року

08 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Сахарову Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення індексу інфляції та 3% річних за неналежне виконання грошового зобов'язання, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних витрат за період з 04.06.2013 року по 14.04.2016 року в розмірі 190 486 грн. 49 коп. та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вказаних позовних вимог (а.с.70-71).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2016 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення індексу інфляції та 3% річних за неналежне виконання грошового зобов'язання.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3% річних за неналежне виконання грошового зобов'язання за період з 04.06.2013 року по 14.04.2016 року в розмірі 19 909 грн. 14 коп.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 199 грн. 09 коп.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 904 грн. 86 коп.

В задоволені позовних вимог про стягнення індексу інфляції суд відмовив (а.с.63-64).

Як на підстави апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.70-71).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.04.2013 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та стягнуто за договором позики на користь позивача 231 797 грн., що станом на 25.01.2013 року були еквівалентом 29 000 дол. США.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.06.2013 року рішення суду було залишено без змін.

Даним рішенням встановлено, що ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі еквівалентом 33 000 дол. США, із зобов'язанням виплачувати позивачу проценти за користування коштами в розмірі еквівалентному 374 дол. США щомісячно.

03.07.2013 року постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС ДМУЮ було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 201/2482/13-ц про стягнення грошових коштів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, а постановою від 26.12.2014 року виконавчий лист повернуто на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.25-27).

Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 лише 3% річних від простроченої суми за період з 04.06.2013 року по 14.04.2016 року в розмірі 19 909 грн. 14 коп., суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3, не виконуючи рішення суду від 09.04.2013 року не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, передбаченої ст. 625 ЦК України.

В даній частині рішення не оскаржене.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягненні суми боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 04.06.2013 року по 14.04.2016 року в розмірі 190 486 грн. 49 коп., суд першої інстанції правомірно виходив з того, що міжсторонами було укладено договір позики в іноземній валюті, тому до цих правовідносин не застосовуються положення Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", який регулює порядок сплати боргу, визначеного договором у гривні.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні позовних вимог про стягненні суми боргу з урахуванням індексу інфляції, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки ч.2 ст. 625 ЦК стосовно сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється тільки на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, а не на невиконання судового рішення. Прийняття судового рішення про стягнення грошового боргу в національній валюті не змінює природи грошового зобов'язання як такого, що визначене в іноземній валюті, і не є підставою для застосування положень ч.2 ст. 625 ЦК щодо сплати суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий

Судді: