Справа № 706/823/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2016 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участюсекретаря Рибчинецької Я.А.,

представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 психоневрологічного інтернату до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 психоневрологічний інтернат звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

Просив стягнути із ОСОБА_2 на його користь у відшкодування матеріальної шкоди 66160,21 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на такі обставини.

Наказом № 24 від 15.07.2004 р. на роботу на посаду дієтсестри з 15.07.2004 р. була прийнята ОСОБА_2

Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність укладений адміністрацією інтернату з ОСОБА_2 14.01.2010 р.

Відповідно до своїх трудових/службових обовязків ОСОБА_2 зобовязана складати меню - розкладки, підраховувати хімічний склад і калорійність добових раціонів підопічних (пацієнтів), подавати звіти про виконання натуральних норм харчування.

Проведеною ревізією за період з 01.04.2013 р. до 30.04.2016 р. встановлено, що ОСОБА_2, працюючи медичною сестрою з дієтичного харчування, внаслідок недобросовісного та неякісного відношення до виконання службових обовязків визначала понаднормативні добові норми продуктів харчування підопічних, ніж це передбачено натуральними добовими нормами харчування в інтернатах для громадян похилого віку та інвалідів, вищих навчальних закладах I-II рівня акредитації сфери управління Мінсоцполітики, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 р. за № 324, що призвело до понаднормативного списання продуктів харчування (риби, ковбаси, цукру, сирів, молока, яєць, сметани, масла) на загальну суму 65728,15 грн., в тому числі за квітень грудень 2013 р. 19258,33 грн., за 2014 р. 23753,74 грн., за 2015 р. 20891,46 грн., за січень квітень 2016 р. 1824,62 грн.

Ревізією також встановлено, що з 01.01.2015 р. до 30.04.2016 р. ОСОБА_2 не було враховано зменшення кількості підопічних в звязку з їх перебуванням на стаціонарному лікуванні в Христинівській ЦРЛ та зайво списані продукти харчування на суму 432,06 грн.

Загальна сума матеріальної шкоди становить 66160,21 грн.

ОСОБА_2 визнає свою провину в спричиненні шкоди, однак, посилаючись на матеріальне становище, в добровільному порядку відшкодовувати шкоду відмовляється.

Представник позивача ОСОБА_3 психоневрологічного інтернату ОСОБА_1 у судовому засіданні покладався на думку суду при вирішенні справи, при цьому посилався на обставини, зазначені в позовній заяві, пояснив, що продукти харчування, про які йдеться в акті ревізії, повністю використані за призначенням для харчування підопічних.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала частково у межах її середнього місячного заробітку, пояснила, що продукти харчування, про які йдеться в акті ревізії, повністю використані за призначенням для харчування підопічних, мова йде про продукти, строк зберігання яких закінчувався, їх використання не збігалось з нормами харчування для підопічних, про підопічних, які вибували у лікарню, її повідомляли несвоєчасно, у її безпосереднє відання продукти не поступали.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази: копії Положення про ОСОБА_3 психоневрологічний інтернат, наказу ОСОБА_3 психоневрологічного інтернату від 15.07.2004 р. № 24 про прийняття на роботу на посаду дієтсестри ОСОБА_2, договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 14.01.2010 р., довідки ОСОБА_3 психоневрологічного інтернату про розмір заробітної плати ОСОБА_2, розрахунки перевищення натуральних добових норм харчування по ОСОБА_3 психоневрологічному інтернату за 2013 - 2015 роки, січень - квітень 2016 р., розрахунок суми зайво списаних продуктів харчування на підопічних, які перебували в стаціонарі Христинівської ЦРЛ за період з 01.01.2015 р. по 30.04.2016 р., копію акта ревізії фінансово господарської діяльності ОСОБА_3 психоневрологічного інтернату за період з 01.01.2013 р. по 30.04.2016 р., довідку ОСОБА_3 психоневрологічного інтернату від 02.09.2016 р. № 397 про середньомісячну заробітну плату ОСОБА_2, інші письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що наказом ОСОБА_3 психоневрологічного інтернату № 24 від 15.07.2004 р. відповідач ОСОБА_2 була прийнята з 15.07.2004 р. на роботу на посаду дієтсестри.

Відповідно до посадової інструкції відповідач ОСОБА_2 зобовязана складати меню - розкладки, підраховувати хімічний склад і калорійність добових раціонів підопічних (пацієнтів), подавати звіти про виконання натуральних норм харчування.

Проведеною ревізією за період з 01.04.2013 р. до 30.04.2016 р. встановлено, що відповідач ОСОБА_2, працюючи медичною сестрою з дієтичного харчування, внаслідок недобросовісного та неякісного відношення до виконання службових обовязків визначала понаднормативні добові норми продуктів харчування підопічних, ніж це передбачено натуральними добовими нормами харчування в інтернатах для громадян похилого віку та інвалідів, вищих навчальних закладах I-II рівня акредитації сфери управління Мінсоцполітики, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 р. за № 324, що призвело до понаднормативного списання продуктів харчування (риби, ковбаси, цукру, сирів, молока, яєць, сметани, масла) на загальну суму 65728,15 грн., в тому числі за квітень грудень 2013 р. 19258,33 грн., за 2014 р. 23753,74 грн., за 2015 р. 20891,46 грн., за січень квітень 2016 р. 1824,62 грн.

Ревізією також встановлено, що з 01.01.2015 р. до 30.04.2016 р. відповідачем ОСОБА_2 не було враховано зменшення кількості підопічних в звязку з їх перебуванням на стаціонарному лікуванні в Христинівській ЦРЛ та зайво списані продукти харчування на суму 432,06 грн.

Загальна сума матеріальної шкоди становить 66160,21 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо господарського риску, а також за неодержані підприємством, установою, організацією прибутки і за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 повинна нести матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну установі, у межах свого середнього місячного заробітку. Відповідно до довідки ОСОБА_3 психоневрологічного інтернату від 02.09.2016 р. № 397 середній місячний заробіток відповідача ОСОБА_2 становить 2561,78 грн.

Згідно з ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.

Між сторонами 14.01.2010 р. був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, який передбачає повну матеріальну відповідальність лише у випадку незабезпечення з вини працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей. Вказані в акті ревізії матеріальні цінності не були ввірені відповідачу ОСОБА_2

Тому стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 психоневрологічного інтернату на відшкодування шкоди, заподіяної установі, підлягає 2561,78 грн. - сума середнього місячного заробітку відповідача ОСОБА_2 У задоволенні решти вимог позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 130 ч. ч. 1, 2, 4, 132 КЗпП України, ст. ст. 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 психоневрологічного інтернату до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 психоневрологічного інтернату на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної установі, 2561 (дві тисячі пятсот шістдесят одну) грн. 78 коп.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: М.Ф. Олійник