_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3408/16-ц
Провадження № 2/520/2663/16
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

05 травня 2016 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Цвігун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву позивача про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про застосування наслідків недійсності нікчемного договору дарування, витребування майна, визнання права власності.

встановив:

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа. Провадження у справі було відкрито 04.05.2016 року.

У день відкриття провадження у справі до суду надійшла заява позивача про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження спірного нерухомого майна 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,2117 га, кадастровий номер :33:011:0042 за адресою: м. Одеса, вул. Новгородська, 28.

В обґрунтування таких вимог позивача вказувала на те, що неї є підстави вважати, що відповідачі, дізнавшись про відкриття провадження у справі можуть вжити заходів щодо відчуження спірного майна, а тому позивач вважає наявними передбачені законом підстави для задоволення вказаної заяви та обтяження приналежного відповідачам майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим з наданих до суду відомостей цивільної справи №520/3408/16-ц передбачених законом підстав для задоволення заяви про забезпечення позову не вбачається.

Так, з матеріалів справи не вбачається жодних актуальних доказів щодо приналежності спірної земельної ділянки сторонам у справі, що унеможливлює позитивне вирішення питання про накладення на неї обтяжень, оскільки в силу положень ч.1 ст. 152 ЦПК України застосовуючи заходи забезпечення позову до майна суд має зясувати приналежність його відповідачу.

Окрім того до суду не надано жодних доказів щодо наявних підстав вважати, що відповідачі мають намір на відчуження предмету спору чи вжиття інших заходів, спрямованих на ускладнення виконання можливого рішення у справі.

Таким чином суд доходить висновку про те, що з наданих позивачем суду відомостей та доказів встановити обставини, встановлення яких є обовязковим, згідно зазначених розяснень Верховного Суду України, можливим не вбачається, а тому заява позивача про застосування заходів забезпечення позову вбачається передчасною та не обґрунтованою, а отже задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 151 153, 208-210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

05.05.2016

Суддя Прохоров П. А.