УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Томашпільська державна нотаріальна контора, про усунення від права на спадкування за касаційною скаргою представника ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 30 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_7, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,15 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1.

Зазначав, що він в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Після спливу шестимісячного строку відповідач ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом було повідомлено про те, що із заявою про вступ у спадщину за правом представлення звернувся онук померлої - ОСОБА_4, який є також сином брата позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

За життя брат позивача був інвалідом І групи з дитинства, потребував стороннього догляду. Мати постійно хворіла та також потребувала стороннього догляду та допомоги, яку він надавав, надсилаючи грошові кошти, оскільки проживає в Російській Федерації.

Відповідач будь-якої участі в утриманні чи наданні допомоги брату та матері позивача не надавав

Враховуючи викладені обставини, просив усунути ОСОБА_4 від права на спадкування майна за правом представлення, яке залишилося після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 30 травня 2016 року, ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 1223, 1224, 1258, 1259, 1261, 1267 ЦК України, оцінивши докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із недоведеності позивачем того, що відповідач умисно ухилявся від надання допомоги спадкодавцю ОСОБА_7 та того, що остання потребувала від нього такої допомоги.

Колегія суддів погоджується із такими висновками.

При розгляді справи суди правильно врахували роз'яснення п. 6 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до якого правило абз. 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.

Правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у ч. 2 ст. 1259 ЦК України.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, порядку збирання та надання суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний

С.П. Штелик