Справа № 541/1896/16-ц
Провадження №2/541/933/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 жовтня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Ю.В..,

при секретарі - Лисенко О.В.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина» про зобовязання повернути земельні ділянки,

в с т а н о в и в:

16 серпня 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Миргородського міськрайонного суду з позовом до ПОСП «Батьківщина» про повернення земельних ділянок.

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:004:0004, яка розташована на території Остапівської сільської ради Миргородського району на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №075109, виданого 11 квітня 2005 року Миргородською райдержадміністрацією. ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,69 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:004:0003, яка розташована на території Остапівської сільської ради Миргородського району Полтавської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №075108, виданого 11 квітня 2005 року Миргородською райдержадміністрацією, також їй належить земельна ділянка площею 3,97 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:004:0002, яка розташована на території Остапівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №233688, виданого 10 липня 2008 року Миргородською райдержадміністрацією. Між ОСОБА_3 сільськогосподарським підприємством «Батьківщина» та кожним з позивачів 15 жовтня 2010 року було укладено договори оренди земельних ділянок, термін дії яких закінчився 01.01.2016 року. Не маючи наміру продовжувати строк дії договорів позивачі 13.09.2015 року та 12.01.2016 року рекомендованими листами направили до ПОСП «Батьківщина» повідомлення про те, що вони заперечують у поновлені договорів і вимагають повернення земельних ділянок. Оскільки у ПОСП «Батьківщина» припинилося право користування вказаними земельними ділянками, але останні все одно продовжують ними користуватися, позивачі змушені були звернутися до суду, для відновлення свого права на користування власними земельними ділянками

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і пояснив, що ним і ОСОБА_2 з відповідачем 15 жовтня 2010року було укладено договори оренди земельних ділянок терміном на 5 років, строк дії яких закінчився 01.01.2016 року, проте ПОСП «Батьківщина» на сьогоднішній день не повертає їх земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та користується ними безпідставно. У звязку з тим, що ні він ні ОСОБА_2 не мають наміру продовжувати строк дії договору, просив зобовязати ПОСП «Батьківщина» повернути їм належні земельні ділянки.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, до суду подала заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути без її участі та без участі її представника (а.с.54).

Відповідач ОСОБА_3 сільськогосподарське підприємство «Батьківщина» повторно в судове засідання свого представника не направив, причини його неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи щоразу був повідомлений належним чином (а.с.45, 53).

Відповідно до правил ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних доказів у справі, ухваливши заочне рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:004:0004, яка розташована на території Остапівської сільської ради Миргородського району на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №075109, виданого 11 квітня 2005 року Миргородською райдержадміністрацією (а.с.10). ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,69 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:004:0003, яка розташована на території Остапівської сільської ради Миргородського району Полтавської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №075108, виданого 11 квітня 2005 року Миргородською райдержадміністрацією (а.с.9), також їй належить земельна ділянка площею 3,97 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:004:0002, яка розташована на території Остапівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №233688, виданого 10 липня 2008 року Миргородською райдержадміністрацією (а.с.11).

Між позивачами та відповідачем ПОСП «Батьківщина» 15 жовтня 2010 року були укладені договори оренди земельних ділянок, а 17 листопада 2011 року додаткові договори до них (ас. 12, 13, 14, 15, 16). Відповідно до змісту досліджених в ході судового розгляду договорів, кожен з позивачів надав, а відповідач прийняв у строкове платне користування земельні ділянки, строком на 5 років. При цьому термін закінчення дії договорів встановлено 01.01.2016р. Після закінчення дії договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Доказів того, що він звертався до позивачів з повідомленням про намір продовжити дію договору, відповідачем не надано, навпаки, позивачами надано докази того, що вони 13.09.2015р. повідомляли відповідача про відсутність наміру продовжувати дію договору та необхідність повернення земельних ділянок і ці повідомлення були отримані відповідачем 24.09.2015р. (а.с.17, 18, 19). Повторно такі повідомлення були направлені позивачами відповідачу 12.01.2016р. (а.с.20-24), проте відповідач земельні ділянки позивачам не повернув.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін. Ст. 31 цього Закону встановлено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Відповідно до п.п. Б) п.9.2. вищезазначених договорів оренди земельної ділянки орендар зобовязаний після закінчення терміну Договору оренди повернути орендодавцю орендовані землі в стані, придатному для використання за цільовим призначенням.

Так як дія договорів оренди земельних ділянок, укладених позивачами з відповідачем, припинена 01.01.2016р. і відповідач ухиляється від повернення земельних ділянок позивачам, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачів про зобов'язання відповідача повернути земельні ділянки, отримані ним в оренду від ОСОБА_1 та ОСОБА_2

В звязку з тим, що позивачі не заявляють вимоги про стягнення з відповідача на їх користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись, ст.ст. 11, 88, 213-215, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3 сільськогосподарське підприємство «Батьківщина» повернути ОСОБА_1 належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 3,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:004:0004, розташовану на території Остапівської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

Зобовязати ОСОБА_3 сільськогосподарське підприємство «Батьківщина» повернути ОСОБА_2 належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 3,69 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:004:0003, розташовану на території Остапівської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

Зобовязати ОСОБА_3 сільськогосподарське підприємство «Батьківщина» повернути ОСОБА_2 належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 3,97 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:004:0002, розташовану на території Остапівської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

Відповідач може подати до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області заяву про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_4