Єдиний унікальний номер 243/2800/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1609/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Гапонова А.В.

суддів Біляєвої О.М., Канурної О.Д.

за участю секретаря Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької облас-ті від 29 червня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Слов'янської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернулася із позовною заявою до Слов'янської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що вона є багатодітною матір'ю, у неї вісім дітей. У 1983 році вона переїхала з села Привілля Слов'янського району Донецької області у місто Слов'янськ, де стала жити на квартирі. Вона була поставлена на чергу на отримання житла у Слов'янської міській раді.

У 1992 році Слов'янська міська рада надала їй з дітьми, з метою тимчасового по-ліпшення житлових умов, не виключаючи з черги на отримання житла, квартиру АДРЕСА_1. Квартира складається з кімнати, кухні, комори та коридору з окремим входом.

Вона з дітьми переїхали жити у це приміщення, де мешкає до теперішнього часу. Зараз разом із нею проживають її доньки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Інші діти за час проживання досягли повноліття та проживають окремо зі своїми сім'ями.

На теперішній час змінилося житлово - експлуатаційне об'єднання та виявилося, що відсутній ордер на її ім'я на вселення у цю квартиру. Цей ордер вона отримала у 1992 році у Слов'янській міській раді та віднесла до ЖЕО для реєстрації у квартирі. Вона не бу-ла зареєстрована у квартирі, оскільки їй сказали на той час, що будинок, де знаходиться квартира, знаходиться у аварійному стані, та ЖЕО не може її прописати в ній.

З 1992 року і до теперішнього часу вона проживає з дітьми у цій квартирі та спла-чує житлово-комунальні послуги.

У 2015 році, коли постало питання про її реєстрацію, вона звернулась до Слов'ян-ської міської ради із заявою про надання їй копії ордеру, однак їй відповіли, що її доку-менти на отримання житла втрачені і рекомендували звернутися до суду з позовом про визнання права користування цим житлом.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2016 року у задоволені позову ОСОБА_2 до Слов'янської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням відмовлено.

При ухваленні рішення суд виходив з того, що позивачем не були доведені свої по-зовні вимоги. Адже відповідно до даних відділу по обліку та розподілу житлової площі Слов'янської міської ради, ОСОБА_2 на квартальному обліку не перебувала. Відпові-дно до довідки Управління ЖКГ ордер на квартиру №7 на ім'я ОСОБА_2 відсутній. За вищезазначеною адресою вона не зареєстрована. Посилання позивача на те, що вона у 1992 році отримала ордер на квартиру не знайшли свого підтвердження. Так само відсутні докази звернення ОСОБА_2 до Слов'янської міської ради з проханням щодо отриман-ня ордеру на вселення та те, що їй було надано відповідь.

На вказане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішен-ня Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2016 року скасу-вати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначила, що вона дійсно зверталася до Слов'янської міської ради з заявою про надання копії ордеру, та їй відпові-ли, що документи втрачені та рекомендували звернутися до суду. На підтвердження того, що ордер позивач дійсно отримувала, вона приводила свідків, проте суддя сказав, що їх допитувати не потрібно.

Позивач сплачувала за користування квартирою комунальні платежі, але це судом до уваги не було взято.

Належним чином повідомлені сторони (а.с.89) в судове засідання не з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши ма¬теріали справи та перевіри-вши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вва-жає, що скарга задоволенню не підлягає, а оска¬ржуване рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 фактично проживає за ад-ресою: АДРЕСА_1, що підтверджу-ється довідкою № 407 від 22.03.2016 року виданою керівником мікрорайону Центр 1 (а.с. 15).

У 1992 році, зі слів позивача, Слов'янська міська рада надала позивачу, з метою по-ліпшення житлових умов не виключаючи з черги на отримання житла квартиру АДРЕСА_1.

У 1992 році, як зазначає позивач, вона отримала ордер на вселення у вищевказану квартиру, та віднесла його до ЖЕО для реєстрації у квартирі, однак їй було повідомлено, що будинок знаходиться в аварійному стані, та з огляду на це її не зможуть прописати.

Відповідно до копій квитанцій (а.с. 10-14), встановлено, що ОСОБА_2 сплачує за користування квартирою комунальні послуги.

У 2015 році, як зазначає позивач, вона звернулася до Слов'янської міської ради із заявою про надання їй копії ордеру на вселення в квартиру, однак їй повідомили, що він був втрачений.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на неру-хоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, станом на 29.06.2016 року 859/1000 часток домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 належить фізичним особам. Свідоцтва про права власності видані Слов'янською міською радою на підставі розпоряджень міського голови м. Слов'янська. 141/1000 частка належить Слов'янському житлово-експлуатаційному об'єднанню на підставі реєстраційного посвідчення, виданого Слов'янським БТІ 20.10.1992 року (а.с. 58-60).

Як вбачається із довідки № 01.01-07/1385 від 11.05.2016 року згідно даних відділу по обліку та розподілу житлової площі Слов'янської міської ради ОСОБА_2 ( до-шлюбне прізвище ОСОБА_2) на квартальному обліку при виконкомі Слов'янської місь-кої ради не перебуває (а.с. 43).

Відповідно до довідки від 17.05.2016 року № 01-11/697 виданої Управлінням жит-лово-комунального господарства, зазначено, що згідно рішення виконкому від 08.10.2003 року № 566/2 будинок за адресою: АДРЕСА_1 прийнято на ба-ланс КП «ЖЕК № 1» з балансу КП «ЖЕО». Під час передачі ордер на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2 був відсутній. Окрім того зазначено, що ОСОБА_2 за вищезазначе-ною адресою не зареєстрована, та самовільно зайняла квартиру (а.с. 51).

Відповідно до ст. 31 Житлового кодексу Української PCP, громадяни, які потребу-ють поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством.

Перелік громадян, яким може бути надане державне або громадське житло визна-чений ст. 34 Житлового кодексу Української PCP.

Як вбачається з ч. 1 ст. 42 Житлового кодексу Української PCP, жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення жит-лових умов.

Згідно зі ст. 43 Житлового кодексу Української PCP, громадянам, взятим на облік, як таким що потребують поліпшення житлових умов, жилі приміщення передаються в по-рядку черговості.

Відповідно до ст. 51 Житлового кодексу Української PCP, жилі приміщення в бу-динках житлового фонду місцевих рад надаються громадянам виконавчим комітетом ра-йонної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів рад, представників громадських організацій, трудових колективів.

Як вбачається з положень п.п. 2 п. а ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самов-рядування в Україні», до відання виконавчих органів міських рад належить облік грома-дян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, а також ро-зподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної влас-ності.

На підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду згідно з ст. 58 Житлового кодексу України, виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле примі-щення.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Житлового кодексу України, договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною ор-ганізацією і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Однак, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що вона вселилася у дану квартиру на законних підставах. Посилання позивача на те, що у 1992 році вона отримала ордер на вселення у квартиру АДРЕСА_1 не знайшли свого підтвердження у суді.

В матеріалах справи відсутні та позивачем не представлено до суду жодних доказів звернення ОСОБА_2 до Слов'янської міської ради з проханням (вимогою) щодо отри-мання копії ордеру на вселення у квартиру АДРЕСА_1, та те, що їй було надано відповідь, про те що її до-кументи на отримання житла були втрачені.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що вона була поставлена на чергу на отримання житла у Слов'янській міській раді, проте і це не було підтверджено у судовому засіданні, а були отриманні докази, які протерічать цим твердженням.

Стаття 10 ЦПК України передбачає обов'язок кожної сторони довести ті обстави-ни, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність по-зовних вимог ОСОБА_2 А саме - позивач не підтвердила належним чином того, що вона вселилася у дану квартиру на законних підставах та що вона мала ордер на вселення у квартиру. Так само не було надано підтвердження, що позивач взагалі зверталась до Слов'янської міської ради з проханням чи вимогою надати копію ордеру на вселення у квартиру.

Таким чином доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення су-ду першої інстанції.

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розг¬ляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рі¬шення суду першої інста-нції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заяв¬лених у суді першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і за-лишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додер-жанням вимог матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, підстав для йо-го скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303 - 315 ЦПК України, апеляційний суд Донецької області, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею закон-ної сили.

Судді: