У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Пологівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2015 року в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Пологівського районного управління юстиції Запорізької області Рябчук Яни Миколаївни під час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та на дії й бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Пологівського управління юстиції Запорізької області Малачинської Світлани Анатоліївни під час здійснення контролю за діями державного виконавця під час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, заінтересована особа ОСОБА_5,

в с т а н о в и в:

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Пологівського районного управління юстиції Запорізької області Рябчук Я.М. (далі - ВДВС Пологівського РУЮ Запорізької області) під час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та на дії й бездіяльність начальника ВДВС Пологівського РУЮ Запорізької області Малачинської С.А. під час здійснення контролю за діями державного виконавця під час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, обґрунтовуючи її тим, що з 13 березня 2008 року на примусовому виконанні у ВДВС Пологівського РУЮ Запорізької області знаходився виконавчий лист від 11 березня 2008 року № 2-228 (про стягнення з ОСОБА_5 на його користь 43 890 грн 50 коп. заборгованості за договором позики). При відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника, про що був внесений відповідний запис у Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Судове рішення фактично не виконано, у зв'язку з чим він неодноразово оскаржував дії і бездіяльність державних виконавців у судовому порядку. Під час розгляду однієї зі скарг йому стало відомо, що постановою державного виконавця від 27 листопада 2009 року про повернення виконавчого листа стягувачу скасований арешт нерухомого майна ОСОБА_5 Заявник вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки на момент її прийняття виконавчий лист був втрачений і судом розглядалося питання про видачу його дублікату. Повертаючи виконавчий лист стягувачу, державний виконавець не здійснив заходів, спрямованих на розшук майна боржника та заходів примусового виконання, а начальник відділу виконавчої служби не проконтролював дії державного виконавця. Посилаючись на викладене, заявник просив визнати дії державних посадовців виконавчої служби незаконними і скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2015 року скаргу задоволено частково. Скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27 листопада 2009 року без номеру виконання виконавчого листа від 11 березня 2008 року № 2-228 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 43 890 грн 50 коп. Визнано неправомірними дії та бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби в частині нескасування оскаржуваної постанови.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2015 року ухвалу Пологівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2015 року скасовано, провадження по справі закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду та постановити нове рішення по справі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Встановлено, що оскаржувану ухвалу апеляційного суд, якою скасовано оскаржувану ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Так, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України), з урахуванням фактичних обставин справи і вимог статей 10, 60 ЦПК України, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову ухвалу, обґрунтовано виходив із того, що із фактичних обставин справи вбачається, що в період з 24 жовтня 2008 року до 29 січня 2010 року виконавче провадження з примусового виконання рішення суду на користь ОСОБА_2 у ВДВС Пологівського РУЮ не перебувало. Разом з тим, в провадженні виконавчої служби знаходилося зведене провадження ВП № 13914730 на підставі виконавчих листів № 9-304/08-АП-11/371/08-АП та № 14/270/08-АП, виданих господарським судом Запорізької області, про стягнення заборгованості з приватного підприємця ОСОБА_5 на користь держави у розмірі 2 379 грн 43 коп. та на користь УПФУ у Пологівському районі Запорізької області у розмірі 2 163 грн 19 коп. У вказаному провадженні, постановою від 27 листопада 2009 року виконавчий лист № 9-304/08-АП-11/371/08-АП повернутий стягувачу на підставі п. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Судом правильно встановлено, що саме вказана постанова і дії службових осіб державної виконавчої служби є предметом оскарження у цій справі. Оскільки, предметом оскарження заявника є рішення і дії державних виконавців щодо виконання рішення господарського суду, апеляційний суд правильно закрив провадження по справі.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку про те, що судами допущено порушення або неправильне застосування норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Пологівського районного управління юстиції Запорізької області Рябчук ЯниМиколаївни під час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та на дії й бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Пологівського управління юстиції Запорізької області МалачинськоїСвітлани Анатоліївни під час здійснення контролю за діями державного виконавця під час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, заінтересована особа ОСОБА_5, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Пологівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К.Парінова