У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Висоцької В.С., Ткачука О.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 23 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 12 січня 2011 року між ним та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 20 000 грн зі сплатою 30, 00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що боржник не виконує належним чином зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів, позивач просив стягнути заборгованість, яка станом на 31 березня 2014 року становить 28 606 грн 36 коп., з яких: 17 926 грн 39 коп. - заборгованість за кредитом, 8 591 грн 57 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 250 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом, 500 грн - штраф (фіксована частина), 1 338 грн 40 коп. - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у розмірі 17 926 грн 39 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 23 травня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати процентів, комісії та штрафу скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 10 679 грн 97 коп., з яких: 8 591 грн 57 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 250 грн - комісія, 500 грн - штраф (фіксована частина), 1 338 грн 40 коп. - штраф (процентна складова).

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов в частині стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитом, суд першої інстанції, з висновками якого в цій частині погодився й апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи ти правильно визначивши характер спірних правовідносин, обґрунтовано виходив із того, що кошти за тілом кредиту відповідачем не повернуто, а тому вказана заборгованість підлягає стягненню з позичальника.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати процентів, комісії та штрафу, апеляційний суд, надавши належну оцінку доказам в їх сукупності, правильно зазначив, що під час укладання договору відповідач ознайомився з текстом та умовами кредитування, що підтверджується його підписом в анкеті-заяві, яка містить дані про те, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному веб-сайті банку.

Разом з тим, висновок судово-почеркознавчої експертизи від 25 жовтня 2015 року, за змістом якого підпис в графі «Подпись» в довідці від 28 січня 2011 року про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна/Gold» виконано не ним, а іншою особою, апеляційним судом правильно не взято до уваги, оскільки позов про визнання окремих умов кредитного договору недійсними у встановленому законом порядку ОСОБА_5 не заявлявся та такі вимоги не були предметом розгляду у вказаній справі.

Крім того, правильно зазначено й те, що ОСОБА_4 постійно використовував кредитні кошти за допомогою кредитної картки, проводив часткове погашення заборгованості, в тому числі зі сплати процентів та комісій.

З огляду на наведені обставини, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав про стягнення заборгованості зі сплати процентів, комісії та штрафу.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 23 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

В.С.Висоцька

О.С.Ткачук