Справа №705/4026/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді Горячківської Л.В.

при секретарі: Шевченко А.В.

за участю:представників:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Просив визнати його особистою приватною власністю майно: пральну машину «Indesid IWUK 40851 UA», праску електричну, чайник металевий на 2,5 л, відро пластмасове 2 шт. 10 л, каструлю на 4 л, сковорідку чугунку, діаметром 30 см, кружку фарфорову на 0,5 л, степлер промисловий, молоток з ручкою, простинь, простинь 2-спальну, наволочки на подушки 4 шт., покривало, підодіяльник 2 шт., рушник банний, рушник, білизна постільна, футболка чоловіча 45 розмір, сорочка чоловіча 48 розмір, телевізор «Samsung UE 32J4100AUXUA», пилосос «Zelmer Aquario 819/0 SK», холодильник «Samsung RL48RLBMG1/BWT/UA», супутникова антена, миска пластмасова на 10 л, миска металева на 20 л, кліщі електричні вимірювальні, переноска електрична на 3 м, килимна доріжка 1,2 м Х 1,7 м 2 шт., матрац ватний, шльопки утеплені 41-й розмір, замок внутрішній врізний «Imperial 189-4 MF», туалетні приналежності (станок для бриття «Фюжен», паста до бриття, паста після бриття, зубна щітка, зубна паста).

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_3 посилався на те, що з 24.09.2008 р. він з ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі. В грудні 2011 р. сумісне проживання припинено. Сумісно нажите майно розділене. З огляду на окреме проживання за кошти його матері він набув предмети домашньої обстановки та першої життєвої необхідності. В лютому 2012 р. примирились і поселились на постійно АДРЕСА_1, де була зареєстрована ОСОБА_4 Він перевіз речі. 10.10.2013 р. ОСОБА_4 вилучила у нього ключі від квартири, оголосила про припинення сумісного проживання, позбавлення права проживання у цій квартирі. ОСОБА_4 відмовляється віддавати належне йому майно. Дії ОСОБА_4 по утриманню належного йому майна є неправомірними. На утримання дочки він сплачує аліменти в обсязі 650 грн. щомісячно.

В подальшому позивач ОСОБА_3 надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив визнати його особистою власністю пральну машину «Indesid IWUK 40851 UA», телевізор «Samsung UE 32J4100AUXUA», пилосос «Zelmer Aquario 819/0 SK», холодильник «Samsung RL48RLBMG1/BWT/UA», кліщі електричні вимірювальні промислового виробництва, переноска електрична на 3 м, станок для бриття «Gilette Fusion», пульт управління та тюнер «IPSAT 4060 CX», замок внутрішній врізний «Imperial 189-4 MF», відро пластикове на 10 л - 2 шт., миска металева з нержавіючої сталі на 20 л, а всього на суму 27908 грн. та зобов'язати ОСОБА_4 передати/повернути йому переліковані речі. Стягнути з ОСОБА_4 на його користь судові витрати: 271 грн. 97 коп. - витрати по сплаті судового збору; 800 грн. - витрати по сплаті товарознавчого дослідження; 1000 грн. - витрати по оплаті юридичної допомоги.

Позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1 у судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх, посилаючись на те, що майно, яке належить ОСОБА_3 на праві власності знаходиться у ОСОБА_4 і вона не віддає його. З 2008 р. по 09.12.2011 р. вони проживали по АДРЕСА_2. Після чого шлюбні відносини були припинені, майно було поділене, частину з якого він забрав в натурі сплативши їй 1500 грн., як надмірну частку. Через деякий час вони знову зійшлися, стали проживати однією сім'єю і поселилися на вул. Комарова в м. Умані Черкаської області, куди він перевіз свої особисті речі, а саме: його мати подарувала йому на день народження пилосос, крім того ним було придбано особисто та встановлено внутрішній дверний замок в кімнаті, в якій вони в подальшому проживали. Ключів від вхідних дверей у нього ніколи не було, ключі були лише у відповідача ОСОБА_4 та у її вітчима. У 2013 р. відповідач ОСОБА_4 лишила його майна, відібрала ключі від квартири по АДРЕСА_1, а майно залишила собі, при цьому не ставила питання про розподіл або виділ частки із спільного майна. Представник відповідача ОСОБА_2 у своєму заперечені спростовує факт спільного проживання сторін з лютого 2011 по лютий 2013 р. та той факт, що за цей час їх спільного проживання вони спільно користувалися майном, яке належало ОСОБА_3 Відповідач ОСОБА_5 залишила собі більш цінні речі, а в одне із судових засідань принесла малоцінні речі, щоб принизити гідність ОСОБА_3 Виходом на місце за адресою: АДРЕСА_1 за спільною домовленістю, де при огляді були знайдені речі, які особисто належали ОСОБА_3, а саме супутникову антену без тюнера, посуд, постільну білизну та дві доріжки, а на балконі квартири були виявлені картонні коробки від холодильника та пральної машини, що є підтвердженням того, що речі знаходились у неї. Вважаємо, що зменшені позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, тому просять його задовольнити і зобов'язати ОСОБА_4 повернути речі за належністю.

Відповідач ОСОБА_4 у попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнавала, її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні змінені позовні вимоги не визнала та пояснила, що позивачем та його представником доказів належності майна ОСОБА_3 не доведено. Вказаного майна по вул. Комарова в м. Умані, а саме: пральної машини, холодильника не виявлено. Дійсно, відповідачка разом з нею та з позивачем та його представником 04.12.2015 р. в квартирі АДРЕСА_1 при огляді майна виявили та передали належне позивачу його майно: посуд, постільну білизну та дві доріжки, а на балконі квартири були виявлені картонні коробки від холодильника та пральної машини. Телевізор, пральна машина, відра, миска були відсутні, а кліщі та станок були забрані позивачем ОСОБА_3 ще у 2011 р. Крім того, не надано доказів того, що майно, яке він просить витребувати у відповідача у нього взагалі було. Ним не підтверджено наявність даного майна в природі. Тому вона вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він працює разом з позивачем. За його проханням виписував з роботи газель, якою перевозив від матері позивача пральну машину та від матері відповідача інші речі. Марку холодильника не пам'ятає, він був великий. Квартира, куди вони перевозили речі знаходилась в м. Умані.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що холодильник, телевізор, пилосос в дійсності придбали у нього позивач та його мати. Крім того, супутникову антену з тюнером та пультом управління встановлював його знайомий на прохання позивача, який в подальшому розповідав, що дуже важко було її встановити, оскільки квартира знаходиться на 4-му поверсі багатоповерхового будинку.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні підтвердила факт того, в період проживання однією сім'єю вона надавала їм допомогу речами. Крім того, коли її син вдруге став проживати разом з відповідачем та переїжджали на АДРЕСА_1 вона йому на день народження у ОСОБА_7 в м. Христинівка Черкаської області придбала пилосос імпортного виробництва. Відповідач речей її сину не повернула.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, пояснення свідків ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши письмові докази: копії свідоцтва про шлюб, товарний чек № 44 за 2015 р., висновку товарознавчого дослідження № 14/01-2016 про проведення оцінки рухомих речей від 27.01.2016 р. та інші письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що з 24.09.2008 р. позивач ОСОБА_3 із відповідачем ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі.

В грудні 2011 р. сумісне проживання припинено. В лютому 2012 р. позивач ОСОБА_3 із відповідачем ОСОБА_4 примирились і поселились на постійне проживання по АДРЕСА_1, де була зареєстрована відповідач ОСОБА_4 У 2013 р. позивач ОСОБА_3 із відповідачем ОСОБА_4 припинили спільне проживання, проте майно набуте позивачем ОСОБА_3 за час спільного проживання з відповідачем ОСОБА_4 залишилось у її користуванні.

Відповідно до ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Частиною 2 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

Згідно ч.6 ст. 57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного май на подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному

кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

На підставі пункту 24 вказаної Постанови не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу,

але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної

шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним

особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню.

В судовому засіданні судом було встановлено, що переноску електричну на 3 м, станок для бриття «Gilette Fusion», відро пластикове на 10 л - 2 шт., миску металеву з нержавіючої сталі на 20 л позивачем ОСОБА_3 у 2011 р. були перевезені до свого місця проживання і в подальшому при спільному проживанні відсутні докази про те, що він їх з собою перевозив на АДРЕСА_1. При складані акту, який не заперечується обома сторонами та їх представниками вказані речі були відсутні і про їх наявність чи відсутність в акті відомостей немає.

Згідно вимог статті 60ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідач та її представник не в повній мірі довели обставини, на які вони посилалися у своїх запереченнях, а саме ними не були заявлені клопотання про допит свідків, які могли посвідчити обставини, на які посилалася відповідачка про наявність або відсутність речей, та не надані інші письмові докази.

Керуючись ст.41 Конституції України,ст.ст. 57, 60 СК України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 386, 387 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11,60,61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 2712.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити частково.

Визнати особистою власністю ОСОБА_3 майно, а саме:

- Пральну машину «Indesid IWUK 40851 UA», 2007 року випуску, вартістю 4014 грн.;

- Телевізор «Samsung UE 32J4100AUXUA», 2010 року випуску, вартістю 6150 грн.;

- Пилосос «Zelmer Aquario 819/0 SK», 2013 року випуску, вартістю 3420 грн.;

- Холодильник «Samsung RL48RLBMG1/BWT/UA», 2011 року випуску, вартістю 11119 грн.;

- Кліщі електричні вимірювальні промислового виробництва, 2007 року випуску, вартістю 770 грн.;

- Пульт управління та тюнер «IPSAT 4060 CX», 2012 року випуску, вартістю 1260 грн.;

- Замок внутрішній врізний «Imperial 189-4 MF», 2012 року випуску, вартістю 464 грн.

Всього на суму 27197 (двадцять сім тисяч сто дев'яносто сім) грн.

Зобов'язати ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3: пральну машину «Indesid IWUK 40851 UA»,2007р.в.; телевізор «Samsung UE 32J4100AUXUA»,2010р.в.; пилосос «Zelmer Aquario 819/0 SK»2013р.в.; холодильник «Samsung RL48RLBMG1/BWT/UA»,2011р.в.; кліщі електричні вимірювальні промислового виробництва, 2007 року випуску; пульт управління та тюнер «IPSAT 4060 CX»,2012р.в.; замок внутрішній врізний «Imperial 189-4 MF», 2012 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати: 271 (двісті сімдесят одна) грн. 97 коп. - витрати по сплаті судового збору; 800 (вісімсот) грн. - витрати по сплаті товарознавчого дослідження; 1000 (одну тисячу) грн. - витрати по оплаті юридичної допомоги.

У задоволені решти вимог позову ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 10днів з часу його проголошення.

Головуюча: Л.В. Горячківська