Справа № 6/331/264/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользнєва Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду від 04 квітня 2012 року, ухваленого по справі за позовом ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Північної групи по ОПС до ОСОБА_1 про стягнення суми вартості не облікованої електроенергії в розмірі 11450,87 грн..

Ухвалою судді від 19 жовтня 2016 року зазначена заява залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам статті 119 ЦПК України.

Для усунення зазначених в ухвалі недоліків судом заявникові був встановлений строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

Копія ухвали суду від 19 жовтня 2016 року про залишення заяви без руху була направлена на адресу ОСОБА_1

Відповідно до наявного в матеріалах справи поштового повідомлення № 69 2, ОСОБА_1 особисто 25.10.2016р. отримала копію ухвали судді від 19.10.2016р..

Станом на 02 листопада 2016 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від ОСОБА_1 не надходило, а ні заяви про продовження строку на усунення недоліків, а ні документів на виконання ухвали суду від 19 жовтня 2016 року.

У звязку з тим, що заявником не використані зазначені процесуальні дії та з урахуванням достатнього часу на усунення недоліків подання, суд вбачає законні підстави для повернення заяви заявникові.

Згідно ч. 2 ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польці» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви, а в даному випадку заяви, у відповідності до ст. 121 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача (заявника) на повторне звернення до суду із позовом.

Керуючись ч.2 ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду вважати неподаною та повернути заявникові.

Розяснити заявникові, що відповідно до ч.5 ст. 121 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненняю із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги, тобто в порядку ч. 2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

02.11.2016 .