У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/1562/16-ц

провадження № 2-з/0285/17/16

09 листопада 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді………….....ОСОБА_1

секретаря……………………..ОСОБА_2

розглянувши клопотання ОСОБА_3

про забезпечення позову в цивільній справі

за її позовом

до ОСОБА_4

про усунення перешкод в користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

В якості забезпечення позову позивач в своїй заяві просить суд заборонити ОСОБА_4 та іншим особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які будівельні дії по відношенню до сараю «Д», деревяного паркану та межових знаків, що проходять по лінії розмежування частин сараю «Д» та знаходяться в с. Броники Новоград-Волинського району по вул. Шосейна, 22.

Свою заяву мотивує тим, що відповідач має намір демонтувати спірний сарай та встановлену нею деревяну огорожу.

Суд, дослідивши зміст заяви, та перевіривши її на предмет виконання вимог ст.151 ЦПК України, приходить до наступного висновку.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, допускається воно на будь-якій стадії розгляду справи (ч. 3 ст. 151 ЦПК України) і спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо. Його підставою є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За загальним правилом, заявник зобовязаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_3 просить витребувати у ОСОБА_4 з незаконного володіння її частину сараю, зобовязати привести його в першочерговий стан та здійснити його розподіл в натурі за власний кошт, зобовязати демонтувати розміщені межові знаки на межі між їх земельними ділянками та стягнути моральну шкоду в сумі 3 000 грн.

Суд вважає, що позивачкою не надано достатніх доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди її правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в справі або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для забезпечення позову згідно ст.152 ЦПК України. Можливі наслідки у разі незабезпечення позову, які навела позивачка у клопотанні, є необґрунтовані, не наведено переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не подано суду належних та допустимих доказів наявності очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивачки, неможливості або ускладнення захисту їх без вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 151-153, 208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про забезпечення позову в цивільній справі за її позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Головуючий суддя О.О.Літвин