АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - судді Лапчевської О.Ф.
Суддів Слободянюк С.В., Махлай Л.Д.
при секретарі Гоін В.С.
за участю:

позивача ОСОБА_5

представника позивача ОСОБА_6

представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_7 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_9, ОСОБА_8 про стягнення боргу за розпискою та за зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_10, ОСОБА_5 про визнання припиненим зобов'язання за розпискою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року позов задоволено частково, у задоволенні зустрічного позову відмовлено. /т. 2 а.с. 42-47/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_8 - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема встановлено та підтверджено сторонами, що спірна розписка, яку надав позивач є новацією боргу, який був раніше та є позиковим зобов'язанням у відповідності до ст.ст. 1053, 1047 ЦК України. Судом першої інстанції не було встановлено, які саме розписки видав ОСОБА_8, та з якими саме умовами щодо переданих розписок погодився ОСОБА_10 Таким чином, вказував на те, що судом першої інстанції не виявлено справжню правову природу наданого документа, не надано оцінку тому, що оригінали розписок, які ОСОБА_10 прийняв від ОСОБА_8 в якості належних платежів, знаходяться у ОСОБА_8, невірно застосовано норми ст.ст. 545, 1047, 1053 ЦК України та порушено норми ч. 1 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 2 ст. 59, ч. 1 ст. 60 ЦПК України. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5 про стягнення боргу.

№ справи 756/7189/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/8401/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Шумейко О.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, представників, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що відповідно до розписки від 09 квітня 2012 року ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_10 у позику грошові кошти в розмірі 1 073 000 дол. США та зобов'язався їх повернути до 30.07.2012 року з виплатою на цю суму 20 % річних. /а.с. 59/

10 квітня 2012 року в рахунок забезпечення зобов'язання ОСОБА_8 щодо повернення грошових коштів, між ОСОБА_10 і ОСОБА_9 укладено договір поруки.

07 серпня 2013 року між ОСОБА_10 і ОСОБА_5 укладено договір про відступлення права вимоги до ОСОБА_8 виконання грошового зобов'язання, визначеної у п. 2.1 цього Договору /надалі Борг/, а новий кредитор приймає право вимоги /а.с. 62-64/, та в той же день були підписані акти приймання-передачі документів та майнових прав, за змістом яких первісний кредитор передав позивачу розписку від 09 квітня 2012 року, а позивач отримав право вимагати від ОСОБА_8 виконання грошового зобов'язання за вказаною розпискою /а.с. 65-66 т. 1/

08 серпня 2013 року ОСОБА_10 на адресу ОСОБА_8 було відправлено повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні, саме повідомлення від 07 серпня 2013 року. /а.с. 68-70 т. 1/

08 серпня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 укладено договір поруки № 2, відповідно до якого останній поручився перед кредитором за часткове виконання боржником ОСОБА_8 зобов'язань за розпискою від 09 квітня 2012 року у розмірі 10 000 грн. /а.с. 73-75 т.1/

Частково задовольняючи позов ОСОБА_5 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з вимог ст..ст. 1046, 1047, 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України та правової позиції Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певного грошової суми або речей.

Доводи апеляційної скарги, щодо того, що ОСОБА_8 борг ОСОБА_10 повернув, були предметом розгляду в суді першої інстанції, та йому була дана належна оцінка відповідно до доказів, а саме наявність оригіналу розписки від 09 квітня 2012 року, яка була передана ОСОБА_10 - ОСОБА_5, як новому кредитору, та яка оглядалася в судовому засіданні 01 лютого 2016 року. Вказана розписка зобов'язання на суму 1 073 000 дол. США написана особисто ОСОБА_8, чого не заперечувалося в судових засіданнях, крім того є відмітка на цій же розписці , що з розпискою та її умовами згоден, виконана особисто Гавришем С.Б./а.с. 113 т. 1/

Жодних відміток на вказаній розписці про повне або часткове повернення боргу немає.

Також була дана належна оцінка судом першої інстанції, при відмові у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_8, тій обставині, що відсутні розписки ОСОБА_10 про отримання ним від ОСОБА_8 коштів на погашення боргу у розмірі 1 073 000 дол. США., як в повному обсязі , так і частинами. Оригінали трьох розписок від 09 квітня 2012 року, на які посилається ОСОБА_8 як на фактичне виконання ним боргового зобов'язання, обґрунтовано не прийняті судом до уваги, оскільки вказані розписки повинні були бути написані кредитором про те, що він приймає в якості погашення частини боргу зазначену суму, а не самим боржником.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_7 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: