У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Карпенко С.О.,
Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справуза позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 листопада 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 12 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» (далі - ПАТ «СК «Універсальна») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди в порядку регресу, завданої дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 43 543,96 грн. В обгрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що 14 квітня 2014 року близько 12 години 20 хвилин по вул. Героїв Перекопу у м. Новоград-Волинський Житомирської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля BMW 730, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_7 та автомобіля ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6 В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль BMW730, державний номерний знак НОМЕР_1, зазнав механічних пошкоджень. Розмір завданих збитків ОСОБА_7 за пошкоджений транспортний засіб склав 43 543,96 грн. 29 липня 2014 року позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_7 у розмірі 43 543,96 грн. Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_6 в порядку регресу в рахунок виплати страхового відшкодування 43 543,96 грн з посиланням на порушення відповідачем положень пп. «ґ» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 12 січня 2016 року, у задоволенні позову ПАТ «СК «Універсальна» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «СК «Універсальна» просить судові рішення першої та апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п. 33.1.4 ч. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-ІV (далі - Закон) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до вимог пп. «ґ» п. 38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 Закону України страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суди попередніх інстанцій, визначившись правильно з характером спірних правовідносин, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення з урахуванням наданих сторонами доказів, дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

При цьому, судами враховано правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15, та зауважено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування потерпілому, самостійно визначивши його розмір, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку у письмовому вигляді не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду України від 30 березня 2016 року № 6-186цс16, від 08 червня 2016 року № 6-2989цс16, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Судом установлено, що відповідач визнав те, що він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у ст. 33 цього Закону про дорожньо-транспортну пригоду, але повідомив усно, що підтверджується листом ТОВ «СК «Універсальна» від 03 липня 2015 року № 1973/09/13 (а.с. 132).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 листопада 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 12 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова