АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/8519/16-ц
Провадження № 22-ц/792/2009/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Грох Л.М.,

суддів: Костенка А.М., Гринчука Р.С.

секретар Гриньова А.М.,

з участю відповідача, представників сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третьої особи без самостійних вимог - служби у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради, про встановлення порядку користування квартирою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2016 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним позовом в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3, посилалася на те, що вона з 20.07.2000 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них є донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з якою позивачка зареєстрована і разом проживає у АДРЕСА_2, що в місті Хмельницькому. З часу погіршення сімейних відносин з відповідачем останній почав чинити перешкоди в користуванні квартирою, створює нестерпні умови для проживання, чим порушує її права та законні інтереси. Тому у відповідності до ч. 2 ст. 65 ЖКУкраїни позивач просила встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_2: у користування ОСОБА_3 виділити житлову кімнату площею 12,6 кв. м.; в зв'язку з тим, що позивачці з донькою потрібно більше вільного простору (встановлення робочого столу для підготовки домашніх завдань донькою, встановлення двох спальних ліжок) у користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виділити житлову кімнату площею 19,7 кв. м. У спільному користуванні сторін залишити коридор, кухню, ванну, туалет та кладовку.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм процесуального та матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Вважає помилковим висновок суду про те, що угода про порядок користування має бути укладена між позивачем та відповідачем після розлучення тоді як ч.1 ст. 156 ЖК вказує на можливість укладення такої угоди лише при вселенні члена сім'ї власника у житло. Оскільки при вселенні позивача у квартиру відповідача такої угоди не було, то вона наділена правом на користування квартирою нарівні з відповідачем. Суд не врахував, що позивач подавала позов не тільки в своїх інтересах, але й у інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2, і цей позов стосується більше захисту саме її прав. Судом безпідставно відмовлено в клопотанні про допит в якості свідка дочки ОСОБА_2

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Відповідач та його представник просили відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, встановлено, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 15.04.1998 року набув право власності на квартиру АДРЕСА_1, що в місті Хмельницькому, яке зареєстроване 15.04.1998 року.

Сторони з 20.07.2000 року перебували в шлюбі, який на цей час розірвано, і мають доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони та їхня донька зареєстровані і фактично проживають у АДРЕСА_2.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що право власності відповідача на квартиру не може бути обмежене, а право визначення порядку користування житлом належить саме власнику, а не членам його сім'ї.

Так, за змістом ст. ст. 317, 319 ЦК України власником належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником

Частиною 1 ст. 156 ЖК України встановлено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, зокрема, дружина та діти. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 ЖК.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження вчинення перешкод відповідачем в користуванні квартирою позивачу.

Встановлено, що фактично позивач з донькою займає кімнату площею 12,6 кв.м, визначену власником, що узгоджується з приписами ч.1 ст. 405 ЦК України. Відповідач займає житлову кімнату площею 19,7 кв. м.

При цьому в засіданні апеляційного суду представник апелянта підтвердила, що позивач та донька сторін не обмежені у доступі до приміщень загального користування, а також до більшої житлової кімнати, яка не замикається.

В свою чергу, встановлення порядку користування квартирою і обмеження доступу відповідача до житлової кімнати, яку пропонується виділити позивачу з донькою, обмежуватиме права ОСОБА_3 як власника квартири.

Право позивача на рівне користування жилим приміщенням із власником будинку не означає, що вона має право встановлювати порядок користування цим приміщенням або чинити йому перешкоди в користуванні його власністю з тих мотивів, що при їх вселенні з ним уже було досягнуто домовленості про порядок користування жилим приміщенням у будинку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про те, що лише власнику, а не членам його сім'ї належить право визначати житлове приміщення, яке останні мають право займати.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

_______________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції:Логінова С.М. Провадження № 22-ц/792/2009/16

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 43