Справа № 604/879/16-ц
Провадження № 2/604/424/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Сташківа Н.Б.

за участі

секретаря судового засідання Козак І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Підволочиську Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 26 січня 2013 року. 06 серпня 2015 року у них народився син ОСОБА_3. Відповідач з серпня 2016 року проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, інших неповнолітніх дітей немає. Позивач перебуває у відпусті по догляду за дитиною до 3-річного віку, а тому за вказаних обставин просить стягнути з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно з дати предявлення позову до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву, у відповідності до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, пояснила, що витрати на дитину складають близько 1800 грн на місяць, відповідач працює в м. Києві на будівельній фірмі, та отримує 10 000 грн доходу. Просить врахувати вказані обставини та позов задовольнити, справу розглянути у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1, будучи повідомленим в установленому законом порядку про дату та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 300 грн, оскільки ніде не працює, перебуває в центрі занятості на обліку.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому 26 січня 2013 року, який розірвано 22 вересня 2016 року, що стверджується рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області № 2/604/357/16.

За час перебування у шлюбі в сторін народився син: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ИД № 220523, видане Іванівською сільською радою Підволочиського району.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 15 вересня 2016 року та довідки про склад сімї № 192 від 13 вересня 2016 року ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, та батьком ОСОБА_8, який є власником житлового будинку.

Позивач ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Підволочиському РУСЗН та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям, що стверджується довідкою № 2262 від 12 вересня 2016 року.

З пояснень позивача судом встановлено, що в добровільному порядку кошти на утримання неповнолітню дитину відповідач не надає, син виховуються позивачем і потребує матеріальної допомоги.

Судом не встановлено, а відповідачем не подано ніяких доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітнього сина, хоч і не має постійного місця роботи.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини з урахуванням матеріального положення обох сторін, стану здоровя дитини, слід задовольнити частково, шляхом стягнення із відповідача в її користь аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи стягувати з 15 вересня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття відповідно до ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст.ст. 10,15,30, 60, 212, 213, 215, 294, 296, 367 ЦПК України, ст. ст. 180, 182,184, 191 Сімейного кодексу України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_8, в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи стягувати з 15 вересня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_2в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітнього сина в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя