Провадження №2/523/4414/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"01" листопада 2016 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми (авансу),

Установив

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача грошових коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 16 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 та домовився з останнім про проведення ремонту у квартирі у АДРЕСА_1 а, у якій проживає позивач.

Згідно даного договору відповідач взяв на себе зобов'язання своїми силами і засобами, на власний ризик виконати будівельно-ремонтні роботи об'єкту замовника.

В той же день, згідно змісту у подальшому складеної відповідачем розписки, відповідач, 16.07.2016 року, отримав від позивача 4000 грн. для придбання будівельних матеріалів.

24.07.2016 року відповідач уклав розписку у якій зазначив, що 16.07.2016 року він отримав від позивача 4000 грн. для придбання будівельних матеріалів для ремонту. Але у зв'язку із форс-мажорними обставинами замовлення не виконав, гроші зобов'язався повернути до 31.07.2016 року.

У зв'язку із невиконанням договору про ремонт квартири, а також тим, що відповідач не повертає внесений позивачем аванс на придбання будівельних матеріалів, останньому заподіяно матеріальну шкоду і він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач просить стягнути з відповідача зазначені грошові кошти у розмірі 4000 гривень, 3% неустойки, що становить 120 грн. 00 коп. та судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи в суді повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив. (а.с. 19-22).

Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України.

Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач.

З'ясував обставини справи, вислухав позивача, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Суд встановив наступні обставини:

24.07.2016 року ОСОБА_2 уклав розписку у якій зазначив, що 16.07.2016 року він отримав від ОСОБА_1 4000 грн. для придбання будівельних матеріалів для ремонту. Але у зв'язку із форс-мажорними обставинами замовлення не виконав, гроші зобов'язався повернути до 31.07.2016 року. (а.с 9).

Таким чином, між сторонами було укладено домовленість спрямовану на виникнення цивільного обов'язку з боку відповідача, яка в силу ч.1 ст.626 ЦК України є договором.

До теперішнього часу відповідач не виконує свої обов'язки щодо повернення коштів, згідно вказаної розписки.

Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 п.3,4 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: плата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч.1,2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення

Згідно ч.1,2 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно ч.1,2 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно ч.1 ,2 ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 належним чином не виконує зобов'язання, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення коштів та неустойки, підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив за подання позову судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп., який і підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 14, 57,60,61, 77,158, 209, 212- 215, 218, 224, 294 ЦПК України, ст.ст. 13,15,16, 509,510,524- 526, 530,532-534, 536, 543, 553-555, 545-551, 610-612,615, 621- 625, 626 ЦК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми (авансу) - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, грошові кошти у розмірі 4000 грн. 00 коп., неустойку у розмірі 120 грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Суворовським районним судом міста Одеси за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, а саме «Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення».

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя