АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 661/1051/16-ц Головуючий в І інстанції Чирський Г.М.
Номер провадження 22-ц/791/1764/16 Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«31» жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоЦуканової І.В.,
суддів:Вейтас І.В.,
Склярської І.В.
секретарСікора О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 червня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі Банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Ф070488П, укладеним 20.06.2007 року між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» і відповідачем, в сумі 235361 грн. 60 коп., з яких 66364,84 грн. - забооргованість за кредитом; 78421,85 грн. - заборгованість за відсотками; 23517,07 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 29495,41 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 1149, 32 грн. - розмір інфляційних витрат за кредитом; 21413,11 грн. - розмір інфляційних витрат за відсотками, посилаючись на порушення боржником зобовязань за кредитним договором.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги заяви підтримала із наведених у позові підстав.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі внаслідок пропущення позивачем строку позовної давності звернення до суду відповідно до ст.ст. 256,257,266, 267 ЦК України.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 13.06.2016 року у задоволенні позову відмовлено за пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі Банк просив рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

В письмових запереченнях ОСОБА_5 доводи апеляційної скарги не визнала, просила рішення суду залишити без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, представника Банку та відповідача ( в режимі відео конференції), перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що 20 червня 2007 року між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № Ф070488П , за яким остання отримала кредит у сумі 75 000,00 грн. під 16% річних з терміном повернення 19 лютого 2019 року.

Згідно довідки-розрахунку заборгованість відповідача за вищевказаним договором станом на 18.02.2016 року становить 235 361,60 грн. , останній платіж нею було здійснено 06 серпня 2009 року в сумі 100 грн.

Між сторонами кредитного договору в силу умов виникли правовідносини, врегульовані положеннями ст.ст. 1046, 1054 ЦК України, за якими відповідач отримав у позивача кредит із зобовязаннями його повернення та сплати процентів і комісії за користування кредитними коштами.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, як це передбачено ч.1 ст.651 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, за зобовязаннями з вчиненим строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не тільки зі строком дії ( припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи, відповідно до положень ст.261 ЦК України.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право.

Згідно п.1.1.2 кредитного договору погашення кредиту (траншів) здійснюється щомісяця, до 10 (Десятого) числа місяця наступного за місяцем, в якому відбувалось завантаження кредитної лінії, та в останній день користування кредитом ( траншем) з кінцевим терміном повернення заборгованості за Кредитом 19 лютого 2019 року, на умовах визначених цим Договором.

За умовами п. 2.5 договору кредиту на відповідача покладено обов'язок сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно та у повному обсязі погашати кредит до 10 числа місяця наступного за тим, в якому нараховано проценти.

ОСОБА_5 вказані умови договору порушуються з жовтня 2009 року, а саме:не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, у зв'язку з чим, станом на 18.02.2016 року заборгованість за кредитним договором згідно із наданим розрахунком складає 235361 грн. 60 коп., з яких 66364,84 грн. - заборгованість за кредитом; 78421,85 грн. - заборгованість за відсотками; 23517,07 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 29495,41 грн.- пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 16149,32 грн. - розмір інфляційних витрат за кредитом; 21413,11 грн. - розмір інфляційних витрат за відсотками.

П.4.5 договору передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п.п.п. 3.3.7, 3.3.8, 3.3.9 більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, і позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та неустойку.

Оскільки строк виконання основного зобов'язання договором було змінено, тобто строк користування кредитом достроково сплив 06 жовтня 2009 року, тобто через 60 календарних днів з дати, коли позичальник перестав сплачувати кредит, нараховані проценти за кредитом та штрафні санкції, тому строк в один день від дня настання зміненого строку виконання основного зобов'язання закінчився 07 жовтня 2009 року, натомість ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом поза межами цього строку.

З матеріалів справи вбачається, що даним позовом Банк звернувся 08.04.2016 року, включивши до позовних вимог всю заборговану суму погашення Кредиту, відсотків та штрафних санкцій ( пені, інфляційних витрат), тобто більше, ніж через 6 років, що є пропущенням 3-річного терміну позовної давності.

Позивачем не доведено, що позовна давність була збільшена за домовленістю сторін, а також не обґрунтовано її переривання, зупинення перебігу чи пропущення з поважних причин, і таких обставин не встановлено судом.

Враховуючи зазначене, а також, у зв'язку із сплином строку позовної давності до основної вимоги ( кредит, відсотки) вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги відповідно до ст.266 ЦК України, що в даному випадку відноситься і до штрафних санкцій, тому суд вважав позовні вимоги банку в частині стягнення як кредитної заборгованості, заборгованості за відсотками, так і розмірів штрафних санкцій ( пені, інфляційних витрат) не підлягаючими задоволенню у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, підтверджені належними доказами, грунтуються на вимогах закону.

Рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про обґрунтованість позовних вимог до уваги колегією суддів не приймаються, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Оскільки при укладенні кредитного договору сторони в п.4.5 обумовили обставини і порядок зміни строку користування кредитом, то за встановленої судом обставини останньої дати сплати відповідачем кредиту у серпні 2009 року строк користування кредитом змінився з 19.02.2019 року на іншу дату - 60-й календарний день просрочки погашення кредиту.

Колегія суддів також вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про продовження обов'язку відповідача сплачувати проценти на просрочену заборгованість за час фактичного користування кредитними коштами до повного погашення заборгованості з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

В даному кредитному договорі сторони обумовили строк, протягом якого позичальник має сплачувати проценти за користування кредитом.

Так, згідно п.п. 2,6, 3.3.7 кредитного договору нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом.

Відповідно до п.4.5 цього договору фактичний строк використання кредиту - протягом одного робочого дня після спливу 60 календарних днів з дати невиконання ( неналежного виконання) позичальником обов'язків з погашення кредиту.

Керуючись ст.ст.303,308,315, п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України,колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В.Цуканова

Судді: І.В.Вейтас

І.В.Склярська