Провадження № 2/344/4731/16
У Х В А Л А

10 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення і виділ ідеальних часток у спільній сумісній власності майна подружжя та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визначити і виділити ідеальні частки у спільній сумісній власності майна подружжя на АДРЕСА_1 по 1/2 частини кожному із її співвласників та визнання права за позивачкою на 1/2 частину вказаної квартири.

Позивачкою в прохальній частині позовної заяви одночасно заявлено вимогу майнового характеру та вимогу немайнового характеру. Однак до позовної заяви не було долучено квитанцію про сплату судового збору та не визначено ціну позову відповідно до вартості спірного нерухомого майна. Ухвалою суду від 23 вересня 2016 року позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України ,,Про судовий збір, за подання позовної заяви, що містить одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

В п.12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ,,Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах №10 від 17.10.2014 р. зазначено, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України ,,Про судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890,00 грн.); за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.).

Відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, а в позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Позивачкою 04.10.2016 року на усунення недоліків подано квитанцію №54.15.1/6518 від 04.10.2016 року про сплату судового збору в розмірі 551,20 грн.

Позивачкою не зазначено ціну позову, відповідно неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру.

Таким чином, судовий збір не може вважатись таким, що сплачений у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною пятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обовязковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина пята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статті 207 ЦПК).

Недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 23.09.2016 року не усунуто.

Згідно ч.2 ст.121 ЦПК України заява вважається неподаною та повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги.

Тому позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 121, 208-210 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення і виділ ідеальних часток у спільній сумісній власності майна подружжя та визнання права власності вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бородовський С.О.