Справа № 524/8698/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.16 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі :

головуючого судді - Савічева В.О.

при секретарі - Коршак Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після померлого батька ОСОБА_2. Вказувала, що 09 липня 2013 року померла її мати ОСОБА_3, а 11 липня 2013 року помер її батько ОСОБА_2. Батьки заповіли позивачці все майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, та на все те, що вони матимуть право, на день смерті. Стверджувала, що спадкове майно після померлого 11.07.2013р. ОСОБА_2 складається з житлового будинку з господарськими будівлями №8, що розташований за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Аерофлотська; вкладів з відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в ТВБВ №10016/0202 філії Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк», невиплаченої пенсії в розмірі 1107,24 грн. за липень місяць.

04 березня 2014 року приватний нотаріус ОСОБА_4 видав ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом за р.№163, де зазначав, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2, є ОСОБА_1. Спадщина, на яку було видане зазначене свідоцтво, складається з вкладів та невиплаченої пенсії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (після неї прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав ОСОБА_2І.)

Вказувала, що 04.03.2014 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями у звязку з тим, що правовстановлюючідокументи на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями відсутні і право власності на нього не зареєстровано. Через ці обставини у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Зазначала, що їй достовірно відомо, що за життя у батька були документи на будинок, оскільки він користувався будинком як законний власник, у цьому будинку було зареєстроване його та дружини місце проживання, батько укладав договори про надання житлово-комунальних послуг, користувався пільгами по оплаті цих послуг, мається інвентарна справа на будинок та господарські будівлі.

Позивач та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не прибули, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, на позовних вимогах наполягали.

Відповідач - представник Кременчуцької міської Ради Полтавської області в судове засідання не прибув, надав письмову заяву про можливість розгляду справи у відсутності їх представника.

Представники третьої особи Кременчуцького міського управління юстиції та приватний нотаріус ОСОБА_4 в судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, направили заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Так, відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються в матеріалах справи.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що 09 липня 2013 року померла ОСОБА_3, а 11 липня 2013 року помер ОСОБА_2. Згідно заповіту від 26.02.2003р., зареєстрованого в реєстрі за №0566, та заповіту від 27.02.2003р., зареєстрованого в реєстрі за №0584, посвідчених приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заповіли все їх майно на користь ОСОБА_1.

Суд встановив, що 24 жовтня 2013 року приватним нотаріусом ОСОБА_4 була зареєстрована спадкова справа після померлого ОСОБА_2. 04 березня 2014 року приватний нотаріус ОСОБА_4 прийняв постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Аерофлотська, буд.8 у звязку з тим, що правовстановлюючі документи на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями відсутні і право власності на нього не зареєстровано. При цьому, нотаріус видав ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після батька на інше майно, а саме: на вклади і невиплачену пенсію ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зазначивши, що після неї прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав ОСОБА_2 Тобто, нотаріус визнав, що єдиним спадкоємцем за заповітом після померлого ОСОБА_7 є ОСОБА_1

Із матеріалів інвентаризаційної справи на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: м. Кременчук, вул. Аерофлотська, 8 (раніше вул. Фрунзе, 6), наданої КП «Кременчуцьке МБТІ» за ухвалою суду, достовірно встановлено, що ОСОБА_2 05 травня 1959 року Великокохнівською селищною радою було видано свідоцтво про право власності за №886. Про даний факт зазначено в довідці про приналежність, яка міститься на сторінці 1 Інвентаризаційної справи.

Також, позивач надав суду Справу №778 на домоволодіння №8 по вул. Аерофлотській (раніше вул. Фрунзе, 6), з документів якої (зведений оціночний акт, генеральний план) вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями за вказаною адресою був збудований саме ОСОБА_2.

З листа виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області № 01-20/1559 від 16.07.2015р. вбачається, що відповідно до земельно-шнурової книги Великокохнівської селищної ради депутатів трудящих м. Кременчука Полтавської області №1, ст.29, реєстраційний №95, гр. ОСОБА_2 було надано в користування земельну ділянку загальною площею 300 кв.м. (0,03 га).

Згідно п.2 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948р. «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» відвід громадянам земельних ділянок як в місті так і поза містом для будівництва індивідуальних житлових будинків здійснювався з передачею цих ділянок громадянам у безстрокове користування. Тобто ОСОБА_2 отримав зазначену земельну ділянку в безстрокове користування.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради народних депутатів трудящих Полтавської області від 26.11.1975р. №688 «Про упорядкування назв вулиць, провулків, тупиків і проїздів в м. Кременчуці» та архівного витягу із додатку №2 до рішення міськвиконкому від 26.11.1975р., селище міського типу ОСОБА_8 03 березня 1975 року було включене в межі міста Кременчука, а вул. Фрунзе була перейменована на вулицю Аерофлотську.

З рішення Кременчуцької міської Ради народних депутатів трудящих Полтавської області від 25.03.1977р. №205 «Про упорядкування адресних номерів існуючих домоволодінь та часткове перейменування вулиць в Автозаводському районі» та архівного витягу із додатку до рішення Кременчуцького міськвиконкому №205 від 25.03.1977р. вбачається, що домоволодінню по вул. Аерофлотська, буд. 6 встановлено нову адресу - вул. Аерофлотська, буд.8.

Згідно технічного паспорту від 13.08.2015р. індивідуальний житловий будинок № 8 по вул. Аерофлотській в м. Кременчуці складається з: житлового будинку літ. «А,а,а1,а2,аг» загальною площею 46,7 кв.м., житлового будинку літ. «В,в2,вг» загальною площею 109,7 кв.м., погрібу літ. «Е», літньої кухні-сараю літ. «Б», бані літ. «Г», вбиральні літ. «Д», сараю літ. «Н», вимощення літ. «І», ями вигрібної літ. «З», , колодязю питного літ. «к», огорожі № 3, 4.

Між ОСОБА_2 як власником будинку та ВАТ «Кременчукгаз» 12.04.2001 року було укладено договір про надання житлово-комунальних послуг будинку за адресою: м. Кременчук, вул. Аерофлотська, 8. Також, між ОСОБА_2 та ВАТ «Полтаваобленерго» 07.07.2007 року укладено договір про користування електричною енергією.

На ОСОБА_2 було відкрито особові рахунки як на власника житлового будинку та споживача житлово-комунальних послуг, що підтверджується листом Кременчуцької філії ВАТ «Полтаваобленерго» від 21.02.2008 року за вих. № 779-03 та листом ВАТ «Кременчукгаз» від 25.04.2008 року за вих. № 31/1461/3-зс. Також, з листа ПАТ «Кременчукгаз» від 19.10.2015 р. № 26/3079 вбачається, що технічні умови на підключення житлового будинку видавались власнику на підставі оригіналів правовстановлюючих документів на будинок.

З домової книги для прописки громадян в будинку № 8 по вул. Аерофлотській в м. Кременчуці (раніше Фрунзе, 6) встановлено, що ОСОБА_2 вперше був прописаний у вказаному будинку в 1959 року, а його дружина ОСОБА_3 в 1960 році та в подальшому вони декілька разів були виписані та знов прописані в зазначеному будинку, будучі прописаними (зареєстрованими) в ньому переважну більшість часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, згідно до ст.ст. 1223, 1233, 1268 ЦК України, позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом, яка прийняла спадщину, що підтверджується Сваідоцтвом про право на спадщину, постановою приватного нотаріуса та іншими доказами, наданими в їх сукупності, які знаходяться в матеріалах спадкової справи.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що встановлено ст. 1297 ЦК України.

В силу ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позов про визнання права власності є позадоговірним позовом власника майна про визнання його права власності. Необхідність у даному способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними.

Відповідно до положень ч.1 ст.15, п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання права, в тому числі визнання права власності особи на майно.

Суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду України, яка була висловлена при розгляді цивільної справи № 6-137цс13, а саме:

«Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. У 1957 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію.

Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.»

Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, такими, що не порушують законних прав та інтересів інших осіб, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись. ст. 41 Конституції України, ст. ст.. 15,16, 1216, 1218, 1268, 1261, 1222, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст.208, 209, 212-215, 218, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кременчуцької міської Ради Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого 11 липня 2013 року ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Аерофлотська, буд.8, який в цілому складається із: житлового будинку літ. «А,а,а1,а2,аг» загальною площею 46,7 кв.м., житлового будинку літ. «В,в2,вг» загальною площею 109,7 кв.м., погрібу літ. «Е», літньої кухні-сараю літ. «Б», бані літ. «Г», вбиральні літ. «Д», сараю літ. «Н», вимощення літ. «І», ями вигрібної літ. «з», колодязю питного літ. «к», огорожі № 3, 4.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя :