Справа № 301/1560/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" серпня 2016 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,
в с т а н о в и в :
ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» звернулося до Іршавського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.
Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 22.05.2015 року, вказана ДТП сталася в результаті порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.
Ухвалою Іршавського райсуду про відкриття провадження від 10.08.2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача, залучено ОСОБА_2.
В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 26, 32).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений за місцем реєстрації відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності до суду не подав (а.с. 27,31).
Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності до суду не подав (а.с. 29).
Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.05.2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с. 5).
Згідно даної постанови, 18 квітня 2015 року о 16 годині 30 хвилин, в м. Києві на перехресті проспекту Ватутіна бульвару Перова, ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «ВАЗ», державний номерний знак «АМ 0214 ВВ», при проїзді регульованого перехрестя, повертаючи ліворуч на надав дорогу автомобілю марки «Шкода», державний номерний знак «АА 3002 ЕР», під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався у зустрічному напрямку прямо, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 16.13., 16.6. Правил дорожнього руху України.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ААС271188, власником транспортного засобу марки «Skoda Octavia Tour», реєстраційний номер «АА 30-02 ЕР», є ОСОБА_3 (а.с. 6).
Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Законом України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначені обовязки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38).
Згідно із підпунктом 33.1.4. пункту 33.1 статті 33 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (в редакції від 05.03.2013 року, що діяла на час виникнення правовідносин), у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Відповідно до абзацу ґ підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (в редакції від 04.02.2013 року, що діяла на час виникнення правовідносин), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
З позовної заяви вбачається, що ні водій, винний у настанні ДТП - відповідач ОСОБА_1, ні страхувальник та власник транспортного засобу третя особа ОСОБА_2 із заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди до ПрАТ «СТ «Гарантія» не зверталися.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог, кожна сторона розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд і повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, сторони зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні прав і виконувати процесуальні обовязки (ст.ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України).
Відповідач не надав суду жодного належного і допустимого доказу на спростування позовних вимог, в тому числі, підтверджених документально поважних причин відсутності письмового повідомлення ПрАТ «СТ «Гарантія» як страховика про настання ДТП.
Ні відповідач, ні третя особа заперечень на позов не подали.
Отже, факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування в порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування.
Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією ВСУ, що викладена у справах № 6-1цс14 від 12.02.2014 року та №6-186цс16 від 30.03.2016 року.
Суд також вважає, відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у сумі 1378 грн. судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду ( а.с. 1).
Керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 1166 ч. 1, 1187, 1191 ЦК України, ЗУ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст.ст.11, 15, 57-61, 88 ч.1, 158 ч.2, 169 ч.4, 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 224-225 ЦПК України,
р і ш и в :
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем та третьою особою протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Головуюча : М. О. Пітерських