Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2016 Справа №607/8883/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 15 серпня 2016 року предявила до суду позов до відповідача ОСОБА_2, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 та встановити факт родинних відносин, зокрема, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є рідними сестрами. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19 липня 2015 року померла рідна сестра її бабусі ОСОБА_4. Звернувшись у Першу тернопільську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, постановою нотаріуса їй (ОСОБА_1 Я.) відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з розбіжностями у даті народження сестри спадкодавця ОСОБА_3, що унеможливило встановити родинні стосунки між спадкодавцем та заявником ОСОБА_1. З цих підстав позивачка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просить суд визнати за нею право власності на вказану квартиру та встановити факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_4 та її сестрою ОСОБА_3.

В процесі розгляду справи 28 вересня 2016 року позивачка ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила визнати за нею право власності на квартиру, загальною площею 45, 5 кв. м., житловою площею 28, 6 кв. м., що знаходиться за адресою: вул. Карпенка, 15/52, м. Тернопіль, як за спадкоємцем за законом пятої черги спадкування право власності на спадкове майно після смерті рідної сестри її бабусі ОСОБА_5, померлої 19 липня 2015 року.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявився, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява, посвідчена приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу ОСОБА_6, згідно якої відповідач не заперечує щодо розгляду справи за його відсутності та зазначає, що він ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем після померлої 19 липня 2015 року тітки ОСОБА_4, склад спадкового майна йому відомий, однак, спадщини після смерті тітки ОСОБА_4 у встановлений законом термін не прийняв, на видачу свідоцтва про право на спадщину та отримання спадкового майна не претендує, до суду за продовженням строку, встановленого для прийняття спадщини не звертався та звертатись не буде, претензій щодо прийняття спадкового майна ОСОБА_1 в нього немає.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 липня 2010 року задоволено позов ОСОБА_4 до Тернопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно та визнано за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом, після померлого 14 квітня 2008 року чоловіка ОСОБА_7.

09 грудня 2010 року Товариством з обмеженою відповідальністю Міське бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на квартиру №52 в житловому будинку №15 по вулиці Карпенка в місті Тернопіль, власником якої зазначена ОСОБА_4. Згідно технічної характеристики житлових і допоміжних приміщень квартири зазначеної у вказаному технічному паспорті, загальна площа квартири АДРЕСА_2 становить 45, 5 кв. м., житлова площа 28, 6 кв. м.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав №28578309 виданого 04 січня 2011 року Товариством з обмеженою відповідальністю Міське бюро технічної інвентаризації квартира АДРЕСА_2 перебуває у приватній власності на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 липня 2010 року.

19 липня 2015 року ОСОБА_4 померла, про що зроблено актовий запис №1129 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції.

Згідно викладених у позові обставин, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 позивачка ОСОБА_1 звернулася у Першу тернопільську державну нотаріальну контору.

Постановою державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори №2395/02-31 від 12 серпня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, у звязку із виявленням розбіжностей у даті народження сестри спадкодавця ОСОБА_3, що унеможливило документально встановити родинні стосунки між спадкодавцем і заявником ОСОБА_1. У вказаній постанові також зазначено, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №42574538 сформованої нотаріусом під час відкриття спадкової справи, спадкодавець ОСОБА_4 не склала жодного заповіту. Відповідно до матеріалів спадкової справи, окрім ОСОБА_1, заяв на прийняття спадщини за законом протягом встановленого законодавством строку для прийняття спадщини більше ніхто не подавав.

Відповідно до Скороченого витягу свідоцтва про народження USC/OS/1 AB 0739803 виданого 26 квітня 2016 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Риманів, Підкарпатського воєводства, ОСОБА_8 народилася 17 грудня 1931 року, місце народження Завої, Польща. Батьками ОСОБА_8 зазначені: ОСОБА_9 та ОСОБА_10. Витяг вчинено відповідно до змісту акту про народження: 1807083/00/AU/1931/568863.

Як вбачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №5 від 03 квітня 2009 року, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєструвала шлюб із ОСОБА_11, актовий запис №55 від 30 листопада 1959 року, складений Гірницькою селищною радою м. Червоноград. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_11, імя та по батькові ОСОБА_12.

Згідно Довідки №234 виданої 19 вересня 2001 року Червоноградським міським відділом Управління МВС України, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка села Завої, Польща, 11 березня 1998 року одержала в відділенні паспортної, реєстраційної та міграційної роботи Червоноградського МВ УМВС у Львівській області паспорт серії КА 772813. У заяві на видачу паспорта вказані батьки: ОСОБА_9, ОСОБА_13.

У паспорті громадянина України серії КА772813 виданого 11 березня 1998 року Червоноградським МВ УМВС України у Львівській області, дата народження ОСОБА_3 вказана 31 липня 1932 року, місце народження село Завої, Польща.

Таким чином, судом установлено невідповідність дати народження ОСОБА_3, яка зазначена у Скороченому витязі свідоцтва про народження USC/OS/1 AB 0739803, як 17 грудня 1931 року тій даті народження, яка вказана у Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №5 від 03 квітня 2009 року та у паспорті громадянина України серії КА772813 як 31 липня 1932 року. При цьому, прізвище, імя та по батькові ОСОБА_3, а також місце народження село Завої, Польща є ідентичними в усіх документах виданих на її імя.

У звязку із вказаними розбіжностями у написанні дати народження баби позивачки ОСОБА_3, нотаріусом відмовлено позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки неможливо встановити родинні відносини позивачки із спадкодавцем ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про народження серії ЯБ №740096 виданого повторно 22 серпня 1953 року Підволочиським рай бюро ЗАГС Тернопільської області, ОСОБА_14 народилася 29 березня 1938 року у с. Завої Саноцького району Ряшівської області, про що зроблено актовий запис №267. Батьками ОСОБА_15 у вказаному свідоцтві зазначені: ОСОБА_9 та ОСОБА_13.

Згідно запису акта про одруження №6 від 01 лютого 1969 року, який внесений до ДРАЦСГ за №14111450 від 27 травня 2000 року ОСОБА_14, яка народилась 29 березня 1938 року у с. Завої Саноцького Району Ряшівської області зареєструвала шлюб із ОСОБА_7.

Із архівної довідки виданої 06 лютого 2001 року Державним архівом Львівської області слідує, що родина у складі: голови родини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 та членів родини: ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_7 у 1946 році була переселена у Тернопільську область з села Завої Саноцького повіту, Польща.

Згідно п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У відповідності до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Таким чином, в суду не виникає сумнівів у достовірності факту родинних відносин, зокрема у тому, що ОСОБА_3 є рідною сестрою ОСОБА_4, померлої 19 липня 2015 року.

04 червня 1961 року у ОСОБА_3 та ОСОБА_11 народився син ОСОБА_2, про що селищним ЗАГС с. Гірник Забузького району Львівської області зроблено актовий запис №82.

26 грудня 1997 року у ОСОБА_2 та ОСОБА_18 народилась дочка ОСОБА_1, про що Червоноградським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівської області зроблено актовий запис №33 від 22 січня 1998 року.

Як установлено судом, окрім позивачки ОСОБА_1, заяв на прийняття спадщини за законом упродовж встановленого законом строку для прийняття спадщини , більше ніхто не подавав, оскільки батько позивачки ОСОБА_2 як єдиний спадкоємець після смерті ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини.

В силу ч.1 ст.1220 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до положень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Черговість спадкування за законом врегульована положеннями статтей 1258-1265 ЦК України, так, відповідно до ст. 1263-264 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 1265 ЦК України встановлено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем пятої черги спадкування після померлої 19 липня 2015 року ОСОБА_4.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 Я слід задовольнити та визнати за нею право власності на квартиру №52, загальною площею 45, 5 кв. м., житловою площею 28, 6 кв. м., що знаходиться по вулиці Карпенка, 15 в м. Тернопіль, в порядку спадкування за законом після померлої 19 липня 2015 року ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 182, 392, 1218, 1223,1265, 1268 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 223, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №52, загальною площею 45, 5 кв. м., житловою площею 28, 6 кв. м., що знаходиться по вулиці М. Карпенка, 15 в м. Тернопіль, в порядку спадкування за законом , після померлої 19 липня 2015 року ОСОБА_4.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_19