Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2065/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Мохонько К. М.
Доповідач Черненко В. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

02.11.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Черненко В.В.

суддів - Мурашка С.І., Чорнобривець О.С.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Ідея Банк» на заочне рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 29.07.2016 року по цивільній справі за позовом ПАТ ''Ідея Банк'' до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ ''Ідея Банк'' звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19.09.2013 року між Банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № Л71.188.25619, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 22460 грн. зі сплатою 0% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів.

Позивач повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору, однак відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію.

Позивач зазначив, що останній платіж боржником було здійснено 18.07.2014 року. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 17.08.2015 року становить 23152,58 грн., яка складається з основного боргу - 10107,14 грн., прострочений борг - 7152,32 грн., прострочені проценти - 0,23 грн., страхові внески - 0,02 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 5892,87 грн. Просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Банку 23152,58 грн. та судовий збір.

Заочним рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 29.07.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового про задоволення вимог через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте рішення суду зазначеним вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги Банку про стягнення боргу є передчасними, оскільки строк дії кредитного договору закінчується 19 січня 2017 року.

Крім того, в матеріалах справи відсутня письмова вимога про дострокове погашення боргу, докази її направлення (вручення) позичальнику, докази отримання відповідачем такої письмової вимоги від Банку.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно п.3.2.3 договору Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків і витрат на стягнення боргу і т.д.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.. 1048 цього Кодексу.

Згідно п.2.1 кредитного договору, договір діє до 19.01.2017 року. Строки виконання зобов'язань визначені з щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 19.01.2017 року.

Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконує свої зобов'язання по кредитному договору, останній платіж боржником було здійснено 18.07.2014 року.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів (правова позиція ВСУ№ 6-116 цс 13 від 06.11.2013 року).

Суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені обставини і дійшов передчасного висновку відмовивши у задоволені позову.

Відповідно до п. 4 ст. 309 ЦК України зазначені обставини є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення.

Колегія суддів приймаючи до уваги встановлені обставини дійшла висновку що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Ідея Банк» - задовольнити.

Заочне рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 29.07.2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ ''Ідея Банк'' до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ ''Ідея Банк'' () заборгованість за кредитним договором № Л71.188.25619 від 19.09.2013 року в розмірі 23152,58 грн., з яких основний борг - 10107,14 грн., прострочений борг - 7152,32 грн., прострочені проценти - 0,23 грн., страхові внески - 0,02 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 5892,87 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ ''Ідея Банк'' судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: