Справа №461/6260/16-ц
Провадження №2/461/1814/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Львівської середньої загальноосвітньої школи східних мов І-ІІІ ступенів, за участі третіх осіб ОСОБА_5, Виконавчого комітету Львівської міської ради про заборону чинити перешкоди у користуванні приміщенням

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 27.09.2016 року звернувся до суду з позовом до Львівської середньої загальноосвітньої шкоди східних мов І-ІІІ ступенів про заборону вчинення дій. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що на підставі рішення профспілкових зборів середньої загальноосвітньої школи № 35 Львівського міськвиконкому, правонаступником якої є відповідач, від 19.10.1976 року на сімю його дружини ОСОБА_5 надано для проживання приміщення площею 29,8 кв.м в будівлі школи за адресою: м. Львів, вул. Шухевича, 2 4.

З часу прийняття 01.11.1995 року позивача на роботу сторожем до вказаної школи він проживає в приміщенні, яке є його єдиним житлом. Листом від 01.09.2016 року адміністрація школи повідомила позивачеві про відсутність намірів продовжувати дію договору найму житла та необхідність виселення з приміщення у строк до 31.12.2016 року.

Позивач вважає, що таким чином порушуються його конституційні права та просить суд заборонити відповідачеві перешкоджати йому користуватися для проживання приміщенням площею 29,8 кв.м, яка розташована в будівлі Львівської середньої загальноосвітньої шкоди східних мов І-ІІІ ступенів за адресою: м. Львів, вул. Шухевича, 2 4.

Позивач в судове засідання не з'явився. В письмовій заяві просив судовий розгляд проводити без його участі та участі представника.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та зазначив, що приміщення не є житловим. Крім того, відсутнє спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету середньої загальноосвітньої школи № 35 про виділення житла, що передбачено розділом І п. 3 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР. Рішення, оформлене протоколом профспілкових зборів середньої загальноосвітньої школи № 35 Львівського міськвиконкому від 19.10.1976 року вважає таким, що не заслуговує на увагу, з огляду на те, що в даному рішенні не зазначено, яку саме і за якою адресою надано службову квартиру сімї ОСОБА_7

Представник третьої особи Львівської міської ради в судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити. Суду пояснила, що спірне приміщення є нежилим, відсутні будь-які рішення про визнання його житловим, віднесення до категорії службових. Ордеру на житло позивачеві чи членам його сімї не видавалося.

Судом встановлено, що згідно з рішенням профспілкових зборів середньої школи № 35 Ленінського району м. Львова, після реорганізацій Львівська середня загальноосвітня школа східних мов І-ІІІ ступенів від 19.10.1976 року ОСОБА_5 надано службову квартиру в приміщенні школи.

Позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.04.1978 року.

На звернення ОСОБА_4 Галицька районна адміністрація Львівської міської ради в листі від 13.04.2007 року № 3-Г-392/31 повідомила, що приміщення СШ № 35, які використовуються для проживання ОСОБА_4, не мають статусу житлових та не можуть його мати, оскільки знаходяться в приміщенні школи.

У 2016 році позивач користується приміщенням для проживання на підставі укладеного з СЗШ № 35 договору найму житла. Строк дії договору визначений сторонами до 31.12.2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ст. 60 ЦПК України).

Відповідно до ст. 5 Житлового кодексу Української РСР державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

На підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ОСОБА_6 народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення (ст. 58 ЖК УРСР).

Згідно зі ст. 118 ЖК УРСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадян, які за характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської ради.

Статтею 121 та ч. 1 ст. 122 ЖК УРСР передбачено, що порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації. На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті ОСОБА_6 народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

Судом встановлена відсутність будь-яких рішень виконавчого органу Львівської міської ради щодо надання статусу службової квартири приміщенню в школі за адресою: м. Львів, вул. Шухевича, 2/4.

Крім того, ч. 1 ст. 379 ЦК України встановлено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Частиною 1 ст. 382 ЦК України визначено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

До житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру (ч. 4 ст. 4 ЖК УРСР).

Приміщення загальноосвітньої школи є нежилим, не призначене та не придатне для проживання людей, тому не може розглядатися судом як місце проживання позивача.

Факт тривалого проживання ОСОБА_4 в нежилому приміщенні не створює наслідків для нього та відповідача. Фактично, між сторонами склалися відносини, що мають формальні ознаки житлових, хоча по суті такими не є. Спірне приміщення не є житловим, не віднесене місцевою радою до категорії службових та не може бути предметом договору оренди (найму) житла.

Крім того, під вимогою про заборону вчинення дій перешкоджання позивачу користуватися нежилим приміщенням, ОСОБА_4 фактично просить суд спонукати Львівську середню загальноосвітню школу східних мов І-ІІІ ст. до укладання або продовження з ним договору найму приміщення.

Щодо цього слід зазначити, що згідно з п. 3 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Тому особа, в тому числі юридична, не зобов'язана і не може бути примушена до укладання договору проти своєї волі.

Отже, з врахуванням того, що приміщення загальною площею 29,8 кв.м, що розташоване в будівлі школи за адресою: м. Львів, вул. Шухевича, 2, є приміщенням Львівської середньої загальноосвітньої школи східних мов І-ІІІ ступенів, таке приміщення рішенням виконкому Львівської міської ради не визнавалось житловим та йому не надавалось статусу службового житла, а також не виносилось спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету про виділення житла та не видавався спеціальний ордер на вселення, суд дійшов до переконання, що позивач та члени його сімї в порядку, передбаченому житловим законодавством не вселялись у спірні приміщення як в житло.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позов ОСОБА_4 є безпідставним та не ґрунтується на нормах законодавства, а тому у його задоволенні слід відмовити повністю.

У зв'язку з тим, що позивач як інвалід ІІ групи звільнений від сплати судового збору, а у задоволенні його позову суд відмовляє, судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.3, 379, 382 ЦК України, ст.ст.5, 118, 121, 122 ЖК УРСР, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Львівської середньої загальноосвітньої школи східних мов І-ІІІ ступенів, за участі третіх осіб ОСОБА_5, виконавчого комітету Львівської міської ради про заборону чинити перешкоди у користуванні приміщенням відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 10 днів з моменту його проголошення. У разі, якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.