У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до гаражно-будівельного кооперативу «Схід» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з гаражно-будівельного кооперативу «Схід» (далі - ГБК «Схід») заборгованість із заробітної плати в сумі 3 277 грн 20 коп., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 11 вересня 2013 року до 07 серпня 2014 року в сумі 12 507 грн 78 коп., а також за період з 08 серпня 2014 року до дня постановлення судового рішення, моральну шкоду в розмірі 1 тис. грн.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що протоколом зібрання кооперативу від 18 червня 2013 року був обраний його головою і з моменту обрання приступив до виконання своїх посадових обов'язків. У подальшому, 02 вересня 2013 року подав заяву про зняття із себе цих повноважень.

Вказував, що виконував обов'язки голови ГБК «Схід» у період з 18 червня 2013 року до 10 вересня 2013 року, проте при звільненні з ним не було проведено розрахунку.

Крім того, зазначав що своїми діями відповідач заподіяв йому моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, зміні звичайного життєвого укладу, яку на підставі ст. 237-1 КЗпП України також просив стягнути.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2014 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи, з урахуванням висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2016 року, залишеним без зміни ухвалю апеляційного суду Харківської області від 14 квітня 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, оцінивши докази, подані сторонами (ст. 212 ЦПК України), виходив із того, що позивачем не доведено, а матеріали справи не містять даних, які б свідчили про те, що між ним і ГБК «Схід» у будь-який спосіб, передбачений ст. 24 КЗпП України, укладався трудовий договір, що він був залучений до виконання обов'язків голови правління кооперативу в якості виконавчого директора, тобто як наймана правлінням ГБК «Схід» особа за трудовим договором на здійснення функцій керівника.

Такі висновки суду є правильними, відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судами правильно застосовані.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_4 просив стягнути з ГБК»Схід» заборгованість із заробітної плати та завдану моральну шкоду на підставі ст. ст. 1115-117, 237-1 КЗпП України.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів про фактичне нарахування йому заробітної плати за виконану роботу, про встановлення розміру заробітної плати.

Оскільки трудовий договір у письмові формі, як того вимагає ст. 24 КЗпП України, з ОСОБА_4 не укладався, локальний нормативний акт, зокрема Статут ГБК «Схід», не містить положень щодо встановлення заробітної плати голові кооперативу, тому суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність трудових відносин між сторонами, які регулюються КЗпП України.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.П. Штелик