Провадження №2/263/2717/2016
ЗАОЧН Е РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Маріупольський міський центр зайнятості, про розірвання трудового договору, -
В судове засідання позивач та його представник надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, але про причини своєї неявки чи відкладення судових засідань суду не повідомив.
Представник Маріупольського міського центру зайнятості в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.
Зі згоди позивача про заочний розгляд справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правові відносини.
З 16.03.2016 року ОСОБА_2 із невідомих причин не з'являється на своєму робочому місці, не виконує покладені на нього обов'язки, що підтверджується складеними, з цього приводу, актами від 16.03.2016 року та 31.03.2016 року. (а.с.6-7)
Крім того позивачем 1.04.2016 року та 13.04.2015 року ОСОБА_2 були направлені поштові повідомлення з приводу надання письмових пояснень щодо відсутності на робочому місці з 16.03.2016 року, які ОСОБА_2 отримав відповідно 4.04.2016 року та 20.04.2016 року, але будь-яких пояснень позивачу не надіслав, про що свідчить складений акт від 25.04.2015 року та поштові повідомлення. (а.с.8,11,13)
Наказом № 8 від 19.08.2016 року ОСОБА_2 було звільнено з посади водія з 15.03.2016 року на підставі п.4 ст.40 КЗпП України - за прогули з 16.03.2016 року. (а.с.10).
23.08.2016 року відповідачу ОСОБА_2 було направлено письмове повідомлення з копією наказу про звільнено, одночасно повідомлено про необхідність з'явитися у десятиденний строк до Маріупольського міського центру зайнятості для зняття трудового договору з обліку. Вказані обставини підтверджуються актом від 29.08.2016 року. (а.с.9,15)
Згідно ч. 1 статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання, тощо), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Відповідно до положень Порядку реєстрації трудового договору, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08.06.2001 року за № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2001 року за № 554/5745, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору.
Відповідач ОСОБА_2 працював водієм відповідно до вищевказаного договору.
19.08.2016 року ОСОБА_2 було звільнено з займаної посади на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.
Отже, встановлені судом обставини свідчать про те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана з вини робітника ОСОБА_2, оскільки він не з'являється до центру зайнятості для зняття трудового договору з реєстрації.
На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання трудового договору підлягають задоволенню.
У зв'язку з задоволенням позову згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 1378,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,61,88,197,209,212,214,215,218,224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Маріупольський міський центр зайнятості, про розірвання трудового договору - задовольнити.
Визнати трудовий договір, укладений 21.08.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований в
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1378 грн.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневій районний суд м.Маріуполя протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвали, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя : П.І. Папаценко