АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7183/16 Справа № 183/2052/16 Головуючий у 1 й інстанції - Парфьонов Д. О. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач з вернулась до суду з позовом, в якому просила: визнати автомобіль «ЗАЗ SENS TF698K20» 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 кузов: НОМЕР_2; двигун: НОМЕР_3 спільним майном позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3; поділити майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності позивача - ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 наступним чином:

виділити відповідачу автомобіль «ЗАЗ SENS TF698K20» 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 кузов: НОМЕР_2; двигун: НОМЕР_3.

стягнути з відповідача на користь позивача вартість 1/2 частини автомобіля «ЗАЗ SENS TF698K20» 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 кузов: НОМЕР_2; двигун: НОМЕР_3 у розмірі 62475 (шістдесят дві тисячі чотириста сімдесят п'ять) грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 вересня 2000 року сторони уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області. За час шлюбу сторонами придбане майно, а саме автомобіль «ЗАЗ SENS TF698K20» 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 кузов: НОМЕР_2; двигун: НОМЕР_3, придбаний 20 серпня 2015 року на підставі договору купівлі-продажу № 114028-Y06864 від 20 серпня 2015 року у м. Дніпропетровську. Відповідно до вказаного договору вартість автомобіля складає 124 950 грн. Вказаний автомобіль під час його придбання зареєстрований на ім'я відповідача, та оскільки позивач на час звернення з позовом подала позов про розлучення, не бажає користуватися транспортним засобом, автомобіль є спільним сумісним майном подружжя, вартість 1/2 частини якого позивач просить стягнути з відповідача.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Визнано автомобіль ЗАЗ SENS, 2014 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_1, тип - загальний легковий, седан-В, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 спільним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Проведено поділ майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину автомобіля ЗАЗ SENS, 2014 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_1, тип - загальний легковий, седан-В, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобіля ЗАЗ SENS, 2014 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_1, тип - загальний легковий, седан-В, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2.

В решті позову - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 625 (шістсот двадцять п`ять) грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на його незаконність, просила рішення суду змінити та стягнути з відповідача на користь позивача вартість 1/2 частини автомобіля у розмірі 49421,05 грн.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено місцевим судом, 02 вересня 2000 року сторони уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області /а.с.11/.

Під час шлюбу - 20 серпня 2015 року відповідачем придбано майно, а саме автомобіль «ЗАЗ SENS TF698K20» 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 кузов: НОМЕР_2; двигун: НОМЕР_3 на підставі договору купівлі-продажу № 114028-Y06864 від 20 серпня 2015 року у м. Дніпропетровську. Відповідно до вказаного договору вартість автомобіля складає 124 950 грн. /а.с.6-7, 8/.

У відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Сторонами у справі визнано, звітом про оцінку майна № ON160627-001 від 27 червня 2016 року підтверджено, що станом на день розгляду справи вартість автомобіля склала 98 843 грн.

Матеріали справи свідчать, що загальна сума доходу, отримана відповідачем за 2014 рік становить 127037,98 грн., з яких оклад за військове звання - 1560,00 грн., посадовий оклад - 13200,00 грн., надбавка за вислугу років - 5166,00 грн., винагорода за таємність - 1811,25 грн., винагорода за службу в ЗСУ - 14951,22 грн., премія - 11751,50 грн., додаткова премія - 28345,21 грн., винагорода за участь в АТО - за період: червень 2014 року - грудень 2014 року - 50252,80 грн., матеріальна допомога - 3661,13 грн., ГД на оздоровлення - 3661,13 грн.

Загальна сума доходу, отримана відповідачем з січня по серпень 2015 року становить 83910,14 грн., з яких оклад за військове звання - 1040,00 грн., посадовий оклад - 8840,00 грн., надбавка за вислугу років - 3458,00 грн., винагорода за таємність - 1326,00 грн., винагорода за службу в ЗСУ - 8964,47 грн., премія - 7956,00 грн., додаткова премія - 19951,05 грн., винагорода за участь в АТО - за період: січень 2015 року - травень 2015 року - 30707,36 грн.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції вірно керувався ст.ст. 57, 60,65,69,70,71 Сімейного кодексу України, ст.370 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», та виходив з того, що сторони на момент придбання машини проживали в шлюбі, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, доходи, отримані сторонами витрачалися в інтересах сім`ї і кошти, за які придбано предмет позову є спільними коштами подружжя, на підставі чого суд зробив висновок, що спірна машина придбана внаслідок спільної праці сторін, внаслідок чого суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині визнання майна спільною сумісною власністю.

Матеріали справи та заявлені позовні вимоги свідчать, що пред'явивши вказані позовні вимоги позивач фактично погодилася на присудження судом сплати грошової компенсації замість своєї частки у праві спільної сумісної власності на майно, а відповідач, в свою чергу відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду не вніс, відмовився від отримання компенсації. Внаслідок чого, суд вважав обґрунтованою необхідність визначення ідеальних часток позивача та відповідача в спірному майні без його реального поділу - по 1/2 і залишити майно в спільній частковій власності сторін, відмовивши тим самим в задоволенні позову про залишення майна у власності відповідача та стягнення з нього компенсації на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, як з таким, що зроблений у відповідності до норм матеріального та процесуального права, підтверджуються матеріалами справи та доводами апеляційної скарги не спростований, які також не містять посилань на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення.

Вищевказаним також спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо необґрунтованої відмови суду у стягненні коштів з відповідача з посиланням на ст.365 ЦК України.

Посилання скарги на обґрунтованість позову в частині стягнення коштів з відповідача в рахунок вартості частки майна та правомірності такої вимоги не можуть бути прийняті до уваги, виходячи з наступного.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частина четверта статті 71 СК України).

Так, присудження судом грошової компенсації одному з подружжя замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за наявності згоди цієї особи на таке присудження, крім випадків, передбачених статтею 365 ЦК України.

Положення цієї статті передбачають підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов співвласника про припинення права особи на частку у спільному майні, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно із частиною п'ятою статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником.

Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв'язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання однією стороною у справі своїх зобов'язань перед іншою.

У пункті 25 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум Верховного суду України роз'яснив, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п'ятої статті 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 цього Кодексу) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Отже, в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п'ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

На вищевказані обставини також звертав увагу суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення.

Посилання в апеляційній скарзі, на те, що вказаним рішенням порушені права позивача, спростовуються матеріалами справи, зокрема тими обставинами, що у сторін виник спір щодо поділу майна подружжя та зокрема належності вказаного автомобіля, який був вирішений судом шляхом захисту права позивача та визнання за останньою права власності на ? частку автомобіля.

Решта посилань апеляційної скарги, на неправомірність рішення в цілому повторюють доводи, що були викладені Позивачем в суді першої інстанції у вигляді обґрунтування позовної заяви та які були предметом дослідження місцевого суду, а тому додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом було дотримано норми матеріального і процесуального права.

Окрім того, за ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд 1 інстанції у досить повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірив та надав їм належну оцінку, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308,315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: