Справа №: 343/2240/15-ц
Провадження №: 2/0343/8/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частку нерухомого майна за заповітом, суд-

в с т а н о в и в :

Позивачка просить ухвалити рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Коновальця (Дзержинського) № 5 в м. Долина, Івано-Франківської області, до якого входить житловий будинок, сарай, сарай, сарай, вбиральня, сарай, огорожа, ворота, криниця, яка відповідно до ст. 60 СК України належала її покійній мамі ОСОБА_5 яка померла 16.05.2011р. в м. Долина, Івано-Франківської області.

Свої вимоги мотивує тим , що 16.05.2011 року в м. Долина, Івано-Франківської області померла її мама - ОСОБА_5.

25 квітня 2009 року в м. Долина, Івано-Франківської області, ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого все своє майно де б воно не було, та з чого воно не складалося, згідно Закону заповіла їй - ОСОБА_2.

В зв'язку з смертю матері відкрилась спадщина. Вона є спадкоємцем за заповітом. Також спадкоємцями за законом є її батько, ОСОБА_3 та її брат, ОСОБА_4 - відповідачі по справі. Факт родинних відносин між нею та покійною ОСОБА_5, та батьком ОСОБА_3 підтверджується рішенням Долинського районного суду від 01 жовтня 2015 року.

24 грудня 1977 року її батько, ОСОБА_3 купив будинок, який знаходиться по вул. Коновальця (Дзержинського ) № 5, в м. Долина. Івано-Франківської області. Даний будинок було придбано за час перебування мами та батька у шлюбі, а отже є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тобто, на день смерті, її мама, ОСОБА_5, мала право на 1/2 частку домоволодіння по вул. Коновальця (Дзержинського), № 5, в м. Долина, Івано-Франківської області, до якого входить: житловий будинок, сарай, сарай, сарай, вбиральня, сарай, огорожа, ворота, криниця.

За життя матері вона проживала разом з нею і здійснювала догляд, про що свідчить довідка № 639 від 10.02.2015 року. Після смерті мами вона вступила у володіння спадковим майном, оскільки проживала в даному будинку за адресою вул. Коновальця, № 5. в м. Долина. Івано-Франківської.

Після смерті мами, нею було подано заяву про прийняття спадщини до Долинської міської державної нотаріальної контори, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння. що знаходиться по вул. Коновальця (Дзержинського) № 5, м. Долина, Івано-Франківської області, оскільки спадкодавець не зареєструвала своє право власності у відповідному до закону порядку.

Для оформлення спадщини їй необхідно пред'явити в нотаріальну контору витяг з реєстру права власності або інший документ який посвідчує право власності на майно, яке входить до складу спадкового майна. Івано-Франківське ОБТІ виготовило технічний паспорт на спадкове будинковолодіння та запропонувало звернутись до Долинського районного суду з позовною заявою про визнання права власності на вище вказане майно, а у видачі витягу відмовило через те, що її мама не зареєструвала своє право власності на нерухоме майно, оскільки майно зареєстроване за батьком. Надати нотаріусу оригінал договору купівлі-продажу вона не може оскільки він знаходиться у батька, а він в свою чергу відмовляється надати його їй для нотаріуса.

Вона не може надати нотаріусу витяг з реєстру права власності, в якому була б інформація про реєстрацію власності за мамою, оскільки за життя батьки не проводили розподіл майна та не виділяли частки у спадковому майні.

Оскільки в позасудовому порядку вона не має можливості визнати право власності на будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Коновальця (Дзержинського) №5, м.Долина, Івано-Франківської області, то змушена звернутись до суду з позовом про визнання на нього права власності.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с.54), та заяви про уточнення позовних вимог (а.с.59-60), просила постановити рішення, яким визнати за нею ОСОБА_2 право власності на 7/16 часток будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Коновальця (Дзержинського), № 5, в м. Долина Івано-Франківської області, до якого входить житловий будинок, сарай, сарай, сарай, вбиральня, сарай, огорожа, ворота, криниця, яка відповідно до ст. 60 СК України належала її покійній мамі ОСОБА_5, яка померла 16.05.2011 р. в м.Долина, Івано-Франківської області.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що перебуваючи в шлюбі з померлою 16.05.2011р. ОСОБА_2 , він в 1977 році придбав будинковолодіння, що знаходиться в м.Долина, вул Коновальця №5. У них з померлою дружиною є троє дітей: дочка ОСОБА_6, позивачка по справі, син ОСОБА_7 , відповідач по справі, а також дочка ОСОБА_8, яка проживає в Петербурзі. Після смерті дружини, він звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім нього до нотаріуса також звернулась дочка ОСОБА_6. Нотаріус роз"яснила йому, що після смерті ОСОБА_5, йому та їх трьом дітям повинно належати по 1/8 частині будинковолодіння. Про наявність заповіту, йому було відомо, він його не оскаржував. Оригінал договору купівлі-продажу будинковолодіння по вул. Коновальця (Дзержинського) №5 в м.Долина , він не може надати, оскільки знайти його не може. В останні судові засідання відповідач ОСОБА_3 не з"явився, причини своєї неявки не повідомив, хоч про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений судом (а.с.37,41,58). В Долинський районний суд 25.01.2016р. поступила заява (а.с.62), згідно якої відповідач ОСОБА_3 просив відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову про визнання права власності на 7/16 часток нерухомого майна за заповітом у зв"язку з пропуском строку позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що він як син померлої 16.05.2011р. ОСОБА_5 , також доглядав за мамою, тому на його думку він має право на частку в спадковому майні після смерті матері. Про наявність заповіту від матері на сестру, позивачку по справі, йому стало відомо у жовтні 2015р. Після смерті матері до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини він не звертався. Крім нього, сина ОСОБА_7, сестри ОСОБА_2,позивачки, у батьків є ще дочка ОСОБА_8, яка проживає в м.Петербурзі, РФ. Просив відмовити ОСОБА_2, у задоволенні позову .

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Уточнені позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ст.392 ЦК України - власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 1ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтею 1268 ЦК України , встановлено, що спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини.

Відповідно до статті 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

У відповідності до вимог ст.70 СК України - у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст.1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Копія нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 24.12.1977 року, сторонами якого є ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_3 (а.с. 16-17) та довідка ОКП Івано-Франківського ОБТІ №484 від 11.11.2014р. (а.с.18) свідчить про те, що 16.01.1978р. за ОСОБА_13 було зареєстровано право власності на домоволодіння №5 по вул.Коновальця (Дзержинського) в м.Долина Долинського району Івано-Франківської області. Підстава для реєстрації права власності - договір купівлі-продажу посвідчений 24.12.1977р. державним нотаріусом ОСОБА_14, Долинської ДНК за №2961. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 16.01.1978р., реєстровий запис № 253, книга Д-1.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3, придбав спірний жилий будинок з господарськими спорудами, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_5, отже дане домоволодіння за адресою: вул. Коновальця № 5 (Дзержинського) в м. Долина Івано-Франківської області є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Копія свідоцтва про смерть серії І-НМ №129947 від 16.05.2011 р. підтверджує, що ОСОБА_5, померла 16.05.2011р.(а.с.8).

Копія заповіту від 25.04.2009 року, свідчить про те, що ОСОБА_5 все своє майно , в тому числі належну їй ? частку квартири №58, що знаходиться в будинку №23а, розташованому по вул.Воєводи Коснятина, в м. Снятині, Снятинського району, Івано-Франківської області, та ? частку домоволодіння, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Долинський район, м.Долина, вул.Коновальця, буд.№5, заповіла ОСОБА_2, 17.06.1967р.н.(а.с.9-10).

Рішенням Долинського районного суду від 01.10.2015р. в справі №343/1961/15-ц встановлено факт, що померла 16.05.2011 року в м.Долина Івано-Франківської області ОСОБА_5 є мамою ОСОБА_2, 17.06.1967р.н., а ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2, 17.06.1967р.н.(а.с.11-12).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , як непрацездатний вдівець, має право на обовязкову частку у спадковому майні після смерті дружини ОСОБА_5, що становить у відповідності до ст.1241 ЦК України - 1/16 частку спадкового майна - будинковолодіння, оскільки на момент відкриття спадщини він був непрацездатний, пенсіонером,та прийняв спадщину.

Позивачка звернулася в Долинську міську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини про що свідчить ОСОБА_12 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.09.2011р. (а.с.64).

Повідомлення завідуючої Долинської МДНК ОСОБА_15 за № 570 від 27.12.2013р. (а.с.66) свідчить про те, що для отримання свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку, що знаходиться в м. Долина по вул. Коновальця, буд. №5, та належить спадкодавцю ОСОБА_5, яка померла 16 травня 2011 р., позивачці ОСОБА_2 необхідно подати документ про право власності на частку спадкового будинку на імя ОСОБА_5, технічний паспорт, акт оцінки та будинкову книжку; на автомобіль необхідно подати технічний паспорт на автомобіль та акт оцінки спадкового автомобіля;на квартиру, що знаходиться в м. Снятин по вул. Костянтина Воєводи, буд.№23 а квартира №58, необхідно подати документ про право власності на спадкову квартиру на імя ОСОБА_5, технічний паспорт, акт оцінки спадкової квартири та будинкову книжку.

Довідка №815 видана Івано-Франківським ОБТІ від 16.10.2013р. (а.с.19) свідчить про те, що станом на 31.12.2012р. за ОСОБА_5 право власності на домоволодіння по вул.Коновальця,5 в м.Долина Івано-Франківської області не було зареєстровано (за архівними даними).

Копія технічного паспорту на будинковолодіння в м.Долина вул.Коновальця,5 Івано-Франківської області (а.с.20-24) свідчить про те, що будинковолодіння складається з житлового будинку загальною площею 125,8 кв.м., житловою площею 63,2 кв.м., допоміжною площею 62,6 кв.м., (літ.А), сараю (літ.Б), сараю (літ.Б1), сараю (літ.В), вбиральні (літ.Г), сараю (літ.Д) , огорожі №1, воріт №2, криниці №3.

Інвентаризаційна вартість будинковолодіння становить 118603грн.

Заява відповідача ОСОБА_3 про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову про визнання права власності на 7/16 часток нерухомого майна за заповітом у зв"язку з пропуском строку позовної давності не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно ст. 256 ЦК України, «позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу».

Відповідно до ст. 257 ЦК України, «загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки».

Згідно ст. 267 ЦК України«позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові».

Як вбачається з матеріалів справи - позивачка ОСОБА_2, у встановлений Законом шестимісячний термін звернулася в Долинську міську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини про що свідчить ОСОБА_12 про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.64).

Повідомленням завідуючої Долинської МДНК ОСОБА_15 за № 570 від 27.12.2013р. (а.с.66) 27.12.2013 року, позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Позивачка ОСОБА_2, зазначила, що саме з цього часу вона дізналась про порушення її прав.

Частиною першою статті 261 ЦК України передбачено, що «перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила».

У п.23 постанови ПВС України від 30.05.2008 року за №7, зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи ту обставину, що позивачка у встановлений Законом шестимісячний термін звернулась з заявою про прийняття спадщини, їй стало відомо про порушення її права після отримання повідомлення про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.12.2013 року, а з позовною заявою ОСОБА_2 звернулася до суду 29.10.2015 року, то загальний 3-річний строк позовної давності позивачкою не пропущено, а тому не підлягають застосуванню положення ч.4ст.267 ЦК України(наслідки спливу позовної давності).

Крім цього у відповідності до п.37 Постанови №5 Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р.- оскільки позови про визнання права власності, що пред"явлені на підставі ст. 392 ЦК України, пов"язані з невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майно, то на ці позови не поширюються правила про позовну давність.

Враховуючи вищевикладене, уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст. 392, 1223, 1241, 1268 ЦК України, 60,70 СК України, керуючись статтями 3,11,208, 209, 215, 218 ЦПК України, суд,-

РІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 7/16 часток будинковолодіння, яке знаходиться в м.Долина по вул.Коновальця (Дзержинського),5 Івано-Франківської області, та складається з житлового будинку загальною площею 125,8 кв.м., житловою площею 63,2 кв.м., допоміжною площею 62,6 кв.м., (літ.А), сараю (літ.Б), сараю (літ.Б1), сараю (літ.В), вбиральні (літ.Г), сараю (літ.Д) , огорожі №1, воріт №2, криниці №3, що належало ОСОБА_5, яка померла 16.05.2011р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний текс рішення виготовлено 29.01.2016р.