АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Промінвестгруп-1» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2016 у справі за скаргою Приватного акціонерного товариства «Промінвестгруп-1» на неправомірні дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Кравцової Олени Сергіївни щодо винесення постанови від 30.03.2016 про відкриття виконавчого провадження та її скасування, -

В С Т А Н О В И Л А

У квітні 2016 року ПрАТ «Промінвестгруп-1» звернулось зі скаргою на неправомірні дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві КравцовоїО.С. щодо винесення постанови від 30.03.2016 про відкриття виконавчого провадження № 50555659 та її скасування. Скарга мотивована тим, що державний виконавець при відкритті виконавчого провадження не пересвідчився у тому, що представником стягувача є неуповноважена особа. Зокрема, при пред'явлені виконавчого листа до виконання була надана довіреність, видана від ТОВ «Сіферт Архітектс», а у виконавчому листі стягувачем зазначено неіснуюча компанія ТОВ «Сіферт Архітекс» (пропущена буква «т» у слові «Архітектс»). Крім того, у виконавчому листі неправильно зазначене найменування боржника ПрАТ «Промінвестгрупп-1» (подвійне «пп») замість правильного ПрАТ «Промінвестгруп-1». Оскільки може відбутись стягнення на користь неіснуючої компанії, то заявник звернувся з вказаною скаргою до суду, просив визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження неправомірними, визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та зобов'язати державного виконавця скасувати вказану постанову.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2016 у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Промінвестгруп-1» на неправомірні дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Кравцової Олени Сергіївни щодо винесення постанови від 30.03.2016 про відкриття виконавчого провадження та її скасування - відмовлено.

Справа № 757/22826/13-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/9445/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Батрин О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погоджуючись з судовим рішенням, представником ПрАТ «Промінвестгруп-1» подано апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, на неправильну оцінку доказів та невірне застосування норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник вказує на те, що виконавчий лист на підставі якого було відкрито виконавче провадження не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки назви стягувача та боржника зазначені в виконавчому листі не вірно, що в свою чергу є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі положень ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Проте державний виконавець на вказане уваги не звернув, у зв'язку з чим його дії щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є неправомірними, як і сама постанова. Враховуючи вищевикладене, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити скаргу в повному обсязі.

В судовому засіданні представник ПрАТ «Промінвестгруп-1» підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник стягувача ТОВ «Сіферт Архітектс» заперечувала проти доводів апеляційної скарги.

Інші особи в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому, в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представників ПрАТ «Промінвестгруп-1» та ТОВ «Сіферт Архітектс», перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України передбачено, що учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені судом обставини та наявні в матеріалах справи докази підтверджують те, що дії державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.03.2016 відповідали вимогам закону та є правомірними.

Колегія суддів вважає за можливе погодитись з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2014 постановлено видати виконавчий лист про стягнення з ПрАТ «Промінвестгруп-1» на користь ТОВ «Сіферт Архітекс» (пропущена буква «т» у слові «Архітектс») коштів (т. 3 а.с. 139-141), яка у цій частині ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31.07.2014 залишена без змін (т. 3 а.с. 213-215).

20.08.2014 судом видано виконавчий лист ТОВ «Сіферт Архітекс», який повторно пред'явлений до виконання 18.03.2016 (т. 6 а.с. 13-18).

Виконавчий лист про стягнення коштів із заявника ПрАТ «Промінвестгруп-1» на користь ТОВ «Сіферт Архітекс» виданий відповідно до ухвали суду від 26.03.2014, і в ньому також пропущена буква «т» у слові «Архітекс».

Постановою державного виконавця від 22.03.2016 відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

За змістом п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання; неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 Закону про виконавче провадження; неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; наявності інших, передбачених законодавством, обставин, які виключають можливість здійснення виконавчого провадження тощо (стаття 26 Закону України «Про виконавче провадження).

При цьому вимоги до виконавчого документа є єдиними і визначені статтею 18 Закону про виконавче провадження. Іншими нормативно-правовими актами може бути встановлено додаткові вимоги до виконавчого документа, проте звуження цих вимог не допускається.

При невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону про виконавче провадження, заявникові роз'яснюється право на звернення до суду, який видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність до закону. Зазначене питання вирішується судом на підставі статті 369 ЦПК, а якщо відсутні відповідні відомості в судовому рішенні - то відповідно до вимог статті 220 ЦПК.

Проте, із відповідними заявами про виправлення описки в ухвалі суду від 26.03.2014 та виконавчому листі, виданому на її виконання, заявник та заінтересовані особи до суду не звертались.

Разом з цим, колегія суддів вважає що, виконавче провадження відкрито за виконавчим документом, який за формою та змістом відповідає вимогам Закону, зміст постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.03.2016 не суперечить резолютивній частині судового рішення, в оскаржуваній постанові чітко вказані реквізити виконавчого документа, сторони виконавчого провадження, їх місцезнаходження та код ЄДРПОУ, сума стягнення, дата набрання ухвалою суду законної сили, строк її оскарження, а також строк протягом якого боржник добровільно може виконати судове рішення.

А тому, доводи боржника відносно того, що неправильне зазначення найменування боржника та стягувача є підставою для визнання дій державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та безумовною підставою для скасування такої постанови, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки крім невірної назви стягувача та боржника, виконавчий лист та вказана постанова про відкриття виконавчого провадження містить, і іншу, вказану вище інформацію, що дає змогу вірно ідентифікувати як особу стягувача, так і особу боржника.

Також, державним виконавцем при вирішенні питання про прийняття заяви про відкриття виконавчого провадження від представника ТОВ «Сіферт Архітектс» було належним чином здійснено перевірку повноважень представника та проведена відповідність представництва інтересів ТОВ «Сіферт Архітектс» з найменуванням стягувача за виконавчим листом ТОВ «Сіферт Архітекс», зокрема, за кодом ЄДРПОУ який є ідентичним, та за місцезнаходженням, а відтак підстав для визнання дій державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження немає.

При цьому колегія суддів враховує конституційні принципи виконання рішення суду, у відповідності до яких, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими для виконання. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Виконання судових рішень покладено законом на Державну виконавчу службу України, а порядок виконання визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, дії державного виконавця при винесенні оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.03.2016 відповідають вимогам закону є правомірними, та такими, що здійснені у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом, і відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження». Натомість дії боржника свідчать про недобросовісність використання наданих законом прав, та їх направленість на затягування виконання рішення.

За таких обставин, колегія судів погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає, що суд обґрунтовано відмовив у задоволені скарги.

Судом з'ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги повністю дублюють вимоги скарги, яким судом першої інстанції була надана належна оцінка, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Промінвестгруп-1» - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2016 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: