Справа № 381/3104/14-ц Головуючий у І інстанції Бутенко В. О.
Провадження № 22-ц/780/101/16 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія 46 03.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

03 листопада 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Білоконь О.В., Верланова С.М.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фастівської районної державної адміністрації, Національного університету біоресурсів і природокористування України, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Великоснітинська сільська рада Фастівського району про припинення права користування земельною ділянкою,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним вище позовом, який мотивувала тим, що їй на праві власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 Фастівського району Київської області, відповідно до договору дарування від 28 листопада 2009 року. До будинку прилягає земельна ділянка розміром 0,2000 га, якою вона користується як і попередні власники цього будинку. Вказувала, що 2 грудня 2009 року Великоснітинська сільська рада прийняла рішення про безоплатну передачу їй у власність присадибної земельної ділянки будинку по АДРЕСА_1 площею 0,20 га. Однак, в процесі приватизації з'ясувалося, що ця земельна ділянка входить до складу ділянки площею1901,1347 га, що перебуває у постійному користуванні Національного університету біоресурсів і природокористування України відповідно до державного акту на право користування земельною ділянкою серії НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження Фастівської районної державної адміністрації від 12 жовтня 2007 року.

Посилалася, що Великоснітинська сільська рада неодноразово зверталася до Фастівської райдержадміністрації та НУБПУ для вирішення цього питання. НУБПУ вказав, що не заперечує і надає дозвіл на вилучення земельної ділянки площею 5,45 га, однак Фастівська райдержадміністраціє не приймає відповідного рішення.

Вважає, що поскільки вона набула права власності на будинок, то згідно ст.141 ЗК України право користування НУБПУ на земельну ділянку має бути припинено.

У зв'язку із наведеним, посилаючись на ст.141 ЗК України, просила суд припинити право користування земельною ділянкою наданою Національним університетом біоресурсів і природокористування України, скасувати розпорядження Фастівської районної державної адміністрації від 12 жовтня 2007 року № 900 про надання у постійне користування НУБП України земельної ділянки площею 1901,1347 га та скасувати Державний акт на право користування земельною ділянкою № НОМЕР_2 серія ЯЯ.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким її вимоги задоволити у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Скаргу мотивує тим, що суд невірно застосував до спірних правовідносин п. «з» ч.4 ст.84 ЗК України та ч.2 ст.63 Закону України «Про вищу освіту». Також, суд не врахував, що при оформленні Національному університету біоресурсів і природокористування Українидержавного акту на право користування ділянкою площею 1901,1347 га свідомо чи несвідомо була здійснена помилка і до ділянки університету були включені ділянки, які вже тривалий час перебувають у користуванні громадян і зайняті під будинками. Крім того, суд дав невірну оцінку наявним доказам у справі щодо перебування спірної ділянки у користуванні університету.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 подану апеляційну скаргу підтримала, просила задоволити та скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області як незаконне.

Треті особи, представник Великоснітинської сільскої ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримали, просили задоволити

Решта учасників справи належним чином повідомлені про час розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, до суду не з'явилися, причин неявки не повідомив, що відповідно до ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки відсутністю передбачених законом підстав для задоволення позову і припинення права користування земельною ділянкою НУБПУ згідно ст.141 ЗК України.

При цьому суд виходив з того, що спірна земельна ділянка закріплена за вищим навчальним закладом державної форми власності НУБПУ, відноситься до земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1, виданого Фастівською районною державною адміністрацією Київської області 26 жовтня 2007 року, у користуванні Національного аграрного університету, в даний час перейменований в Національний університет біоресурсів і природокористування Україниперебуває земельна ділянка площею 1901,1347 га з цільовим призначенням для виробництва сільськогосподарської продукції та дослідних і навчальних цілей, що розташована в межах Великоснітинської сільської ради Фастівського району Куиївської області (т.1 а.с.99)

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування зареєстрованого в реєстрі за № 3975 від 28 листопада 2009 року є власником житлового будинку з прилеглою службовою спорудою по АДРЕСА_1 Фастівського району Київської області. Зі змісту зазначеного договору вбачається, що земельна ділянка, на якій цей будинок розміщений, не приватизована і розмір її не визначено.

Рішенням Великоснітинської сільської ради № 6.20 від 02 грудня 2009 року передано ОСОБА_2 безкоштовно у власність земельну ділянку площею 0,20 га для будівництва і обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1

Однак, Великоснітинська сільска рада повідомила ОСОБА_2 про неможливість приватизації нею земельної ділянки, бо ця ділянка є у складі загальної ділянки , що перебуває у постійноу користуванні Національного університету біоресурсів і природокористування України.

Згідно п.п. «з» ч.4 ст.84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, серед іншого, землі закріплені за вищими навчальними закладами державної форми власності.

Згідно п.«е» ст.141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Аналіз змісту даної норми дає підстави для висновку, що в ній йдеться про припинення права користування земельною ділянкою вцілому, на якій розташований будинок чи споруда і яка призначена для їх обслуговування, у випадку зміни власника.

Поскільки судом встановлено, що спірна ділянка перебуває у державній власності і у постійному користуванні вищого навчального закладу державної форми власності для цілей сільськогосподарського призначення, то положення ст.141 ЗК України щодо припинення права користування, як помилково вважає позивачка, на цю ділянку не розповсюджуються і застосовані бути не можуть, про що вірно вказав суд першої інстанції відмовляючи у позові.

Доводи апеляційної скарги про те, що земельна ділянка, на якій розташований будинок ОСОБА_2 перебуває в межах с.Велика Снітинка і помилково включена до державного акту НУБПУ не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.24 цього Закону у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

Судом встановлено, що генеральний план с.Велика Снітинка відсутній, як і відсутні план зонування територій і детальний план території, що у свою чергу спростовує посилання позивачки, на те, що ділянка перебуває в межах села.

Крім того, згідно державного акту на право користування спірна ділянка має цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення, що суперечить твердженням позивачки, що це ділянка для будівництва і обслуговування будинку, а як вище вказувалося зміна цільового призначення, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: