Справа № 310/2343/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10 травня 2016 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участі представника заявників ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, заінтересована особа - Шевченківський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися до суду з заявою, в якій просять встановити факт народження дитини. В обґрунтування заяви зазначили, що з 08.10.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. 03.03.2016 року у м. Шахтарську Донецької області у них народився син, якому дали імя ОСОБА_4. На підтвердження факту народження дитини медичним закладом охорони здоровя ДНР, що діє зараз на цій території всупереч законодавству України, було видано медичне свідоцтво про народження дитини №37. Оригінал цього свідоцтва був вилучений у них під час реєстрації народження дитини на території м. Шахтарська. Вони є громадянами України і бажають отримати свідоцтво про народження дитини у відповідності з вимогами українського законодавства. Шевченківський відділ РАЦС відмовив їм у реєстрації народження дитини, оскільки документ про народження дитини видано установою, розташованою на тимчасово неконтрольованій Україною території.

Заявники у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні представник заявників ОСОБА_1 заяву про встановлення факту народження дитини підтримав, посилаючись на обставини викладені в ній, просить її задовольнити.

Заява в частині зобовязання Шевченківського відділу ДРАЦС зареєструвати факт народження ОСОБА_4 та внести відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру просить ухвалою суду від 10.05.2016 року залишена без розгляду.

Представник заінтересованої особи Шевченківського районного у м. Запоріжжі відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення представника заявників, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Згідно зі ст.ст. 234, 256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 257-1 ЦПК України.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Згідно ст.144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження

Постановою Верховної ради України №254-УІІІ від 17.03.2015р. «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і сіла Донецької та Луганської областей.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, посвідченою адвокатом ( а.с.13).

Як стверджують заявники, 03 березня 2016 року ОСОБА_2 в Центральній лікарні м. Шахтарська народила хлопчика. Батьком дитини є ОСОБА_3

Шевченківський районний у м. Запоріжжі відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області листом від 30.03.2016 року відмовив заявникам у здійсненні реєстрації народження дитини.

На підтвердження факту народження дитини заявники надали суду оригінал медичного свідоцтво про народження № 37 від 03.03.2016р. про народження ОСОБА_2 03.03.2016 року о15-30 год. хлопчика вагою 3600гр., а також свідоцтво про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які видані на території м. Шахтарська органами так званої ДНР.

При розгляді цієї справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republico f Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації особистих немайнових прав заявників, суд оцінюючи докази у їх сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, приходить до висновку, що факт про встановлення якого просять заявники знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому заява підлягає задоволенню

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,208-209,213-215,256-259, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити факт народження 03 березня 2016 року в м. Шахтарськ Донецької області Україна дитини ОСОБА_4, матірю якого є громадянка України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка смт. Стіжківське міста Шахтарська Донецької області, Україна, батьком дитини є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, Україна.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з дня його отримання.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

СуддяОСОБА_5