Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/5661/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.,

народних засідателів - Кібальник Л.Г., Рябець В.О.

при секретарі - Павленко Л.М.,

за участю прокурора - Данилюк Т.М.,

розглянувши цивільну справу за заявою лікаря-психіатра 3-Б відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева Майбороди Ірини Володимирівни про визнання госпіталізації та стаціонарного лікування недієздатного ОСОБА_2 до психіатричного закладу за згодою опікуна доцільною, -

В С Т А Н О В И В :

Лікар-психіатр 3-Б відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева Майборода І.В. звернулась до суду із заявою про визнання госпіталізації недієздатного ОСОБА_2 до психіатричного закладу за згодою опікуна доцільною.

Заява обґрунтована тим, що 10 жовтня 2016 року о 18 год. 25 хв. за направленням лікаря Великобагачанської ЦРЛ Бандур О.М. та заявою опікуна ОСОБА_4, був госпіталізований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатний, інв. І- А групи безтерміново, житель смт .Велика Багачка, АДРЕСА_1 з діагнозом: Важка розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки, що вимагають лікування..

Враховуючи наявність значних порушень поведінки та в емоційно-вольовій сфері: неадекватну поведінку, агресію по відношенню до рідних - матері та бабусі, особливості психічного стану та неможливість хворого усвідомлювати наслідки своїх дій, лікар просив суд винести рішення про визнання госпіталізації недієздатного ОСОБА_2 до психіатричного закладу за згодою опікуна доцільною.

В судове засідання лікар не з'явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що заяву підтримує в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав, проти її задоволення не заперечує.

Суд, заслухавши думку прокурора, вивчивши докази у справі, приходить до наступних висновків.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 10 липня 2015 року, яке набрало законної сили 21 липня 2015 року, ОСОБА_2 визнаний недієздатним, над ним встановлено опіку, опікуном призначено ОСОБА_4 (а.с.8).

Як встановлено судом, хворий ОСОБА_2 з діагнозом: важка розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки, що вимагають лікування, поступив в психіатричну лікарню 10 жовтня 2016 року за направленням лікаря Великобагачанської ЦРЛ.

Опікун хворого ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернулась до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева з заявою, в якій просила госпіталізувати її підопічного ОСОБА_2 у зв'язку з погіршенням психічного стану (а.с.9).

Як вбачається з матеріалів заяви лікаря, ОСОБА_2 вперше встановлений діагноз «затримка психічного розвитку» у 2000 році. Перебував спочатку на обліку у невропатолога, потім у психіатра. Вперше проходив стаціонарне лікування в умовах ПОКПЛ в 2003 році. Тоді ж був встановлений діагноз: «важка розумова відсталість».Тоді ж повторно був госпіталізований в дану лікарню в дитяче відділення у зв'язку з порушеннями поведінки. З 5-и років отримує соціальну допомогу, з 2014 року являється інвалідом 1-«А» групи. Не міг навчатись навіть за програмою допоміжної школи, навички по самообслуговуванню втрачені, потребує постійного стороннього догляду, невідомо, чи має хоч будь-які навички невідомо. Як правило, причиною госпіталізації служать виражені порушення поведінки, коли стає роздратованим, нестриманим, починає битись, в минулу госпіталізацію вкусив бабусю за палець. Остання госпіталізація в ПОКПЛ з 09 листопада по 09 грудня 2015 року. Як свідчать дані направлення та заява матері, психічний стан змінився близько тижня потому, коли став агресивним по відношенню до оточуючих, неадекватним в поведінці, проявляв агресію по відношенню до бабусі, 04 жовтня 2016 року розбив скло, травмувавши собі обличчя (вибив головою скло), не зауваження не реагував .У зв'язку з наявністю порізів на обличчі був оглянутий хірургом ,проведено ПХО та накладені шви. У зв'язку з порушенням в психічному стані був оглянутий психіатром та 10 жовтня 2016 року направлений в дану лікарню.

11 жовтня 2016 року ОСОБА_2 оглянутий комісією лікарів-психіатрів, якою йому встановлено діагноз: важка розумова відсталість (різко виражена імбецильність) зі значними порушеннями поведінки які потребують лікування та нагляду.

Враховуючи наявність у хворого значних порушень поведінки та в емоційно-вольовій сфері: став неадекватно себе поводити, агресивний по відношенню до рідних - матері та бабусі, особливості психічного стану та неможливість хворого усвідомлювати наслідки своїх дій, письмову заяву опікуна про прохання госпіталізації та лікування в стаціонарі недієздатного хворого ОСОБА_2, необхідність його потребує стаціонарного лікування в ПОКПЛ, комісією зроблений висновок про доцільність госпіталізації ОСОБА_2

Крім пояснень осіб, які беруть участь в судовому засіданні, зазначене підтверджується письмовими доказами - висновком комісії лікарів-психіатрів, заявою опікуна хворого - ОСОБА_4, рішенням Великобагачанського районного суду від 10 липня 2015 року.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Зважаючи на наявність у ОСОБА_2 тяжкого психічного розладу, наявність значних порушень поведінки та в емоційно-вольовій сфері, агресію по відношенню до рідних - матері та бабусі, особливості психічного стану та неможливість хворого усвідомлювати наслідки своїх дій, враховуючи висновок комісії лікарів-психіатрів, заяву опікуна, суд вважає за необхідне поміщення ОСОБА_2 до психіатричного стаціонару визнати доцільним.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 279-282 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Визнати госпіталізацію та стаціонарне лікування недієздатного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева за згодою опікуна доцільним.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Головуючий (підпис) суддя Самсонова О.А.

народні засідателі: (підпис) Кібальник Л.Г.

Рябець В.О.

03.11.2016