__________________________________________________________________
Справа № 433/2206/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2016 рокуТроїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

при секретарі - Яковлєвій В.А.,

розглянувши у судовому засіданні в смт.Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н ОВ И В :

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3. ОСОБА_2 є матір'ю позивачки та дружиною померлого ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 7,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, а також майнового паю колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії НОМЕР_2, виданого 22 липня 2002 року на ім'я ОСОБА_3. 09 липня 2009 року ОСОБА_3 вчинив заповіт, яким земельну ділянку площею 7,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, після своєї смерті заповів позивачці. Мати позивачки, ОСОБА_2, на момент смерті її чоловіка та батька позивачки ОСОБА_3, перебувала на пенсії, а отже є непрацездатною вдовою, тобто має право на обов'язкову частку у спадщині. На інше вищезазначене спадкове майно у вигляді майнового паю, ОСОБА_3 за життя свого волевиявлення не здійснив, тобто заповіту відносно даного майна не вчинив. Відповідачка на даний час від прийняття обов'язкової частки у спадщині та спадщини взагалі після смерті ОСОБА_3 відмовляється на користь позивачки, про що вчинила відповідну заяву, однак у встановлені законом строки не посвідчила її нотаріально. Вказане позбавляє позивачку можливості прийняти спадщину у нотаріальному порядку. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення.

Відповідно до ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого іншого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Таким чином, судом було встановлено, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3. ОСОБА_2 є матір'ю позивачки та дружиною померлого ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4. Факт родинних відносин між позивачкою та її батьками підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, її прізвище було змінено у наслідок укладення відповідного шлюбу, що підтверджується відміткою у її паспорті про сімейний стан.

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 7,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, а також майнового паю колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії НОМЕР_2, виданого 22 липня 2002 року на ім'я ОСОБА_3.

09 липня 2009 року ОСОБА_3 вчинив заповіт, яким земельну ділянку площею 7,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, після своєї смерті заповів позивачці ОСОБА_1.

Мати позивачки, ОСОБА_2, на момент смерті її чоловіка та батька позивачки ОСОБА_3, перебувала на пенсії, а отже є непрацездатною вдовою, тобто має право на обов'язкову частку у спадщині. На інше вищезазначене спадкове майно у вигляді майнового паю, ОСОБА_3 за життя свого волевиявлення не здійснив, тобто заповіту відносно даного майна не вчинив. Відповідачка на даний час від прийняття обов'язкової частки у спадщині та спадщини взагалі після смерті ОСОБА_3 відмовляється на користь позивачки, про що вчинила відповідну заяву, однак у встановлені законом строки не посвідчила її нотаріально. Вказане позбавляє позивачку можливості прийняти спадщину у нотаріальному порядку (а.с. 5-19).

З оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивачка по справі є спадкоємицею майна померлого за заповітом, а також відповідного майна померлого за законом першої черги, оскільки позивачка за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, так як відповідачка від обов'язкової частки у спадщини та взагалі від прийняття спадщини відмовилася на користь позивачки, враховуючи, що померлий на підставі наданих доказів є власником зазначеного спадкового майна, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивачка має право на спадкове майно, але із-за незалежних від неї обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218,1223, 1225, 1261, 1268, 1274 ЦК України, ст. 81 ч. 1 п. «г», 131 ЗК України, керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 у вигляді: земельної ділянки площею 7,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, а також у вигляді майнового паю колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії НОМЕР_2, виданого 22 липня 2002 року на ім'я ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Суський

27.10.16