Справа №295/3534/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Міської громадської організації "Гаражний кооператив "Промінь", треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заподіяної моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із указаним позовом, у якому зазначив, що є членом гаражного кооперативу «Промінь», користується гаражем № 640-Б, де зберігає належний йому автомобіль ВАЗ 2106, д.н.з. ЖІ 5519 К, вчасно сплачує членські внески. Позивач вказує, що 20 грудня 2015 року біля 4-ї години ранку його автомобіль був викрадений з гаражу, при цьому були зламані навісний та внутрішній замки. В той час на Першому посту кооперативу чергував охоронець ОСОБА_3, який не впевнився, що за кермом перебуває саме його власник. За фактом заволодіння транспортним засобом до ЄРДР слідчими органами були внесені відомості про кримінальне правопорушення за № 0006701, а 10 лютого 2016 року автомобіль був знайдений та повернутий позивачу. За словами ОСОБА_2, крадіжка належного йому автомобіля сталася за безпосередньої вини працівника кооперативу ОСОБА_3 та в результаті викрадення автомобіля позивач зазнав тривалі душевні страждання, які відчуває й досі. Посилаючись на положення ст.ст. 977, 1172 ЦК України ОСОБА_2 просить суд стягнути з міської громадської організації «Гаражний кооператив «Промінь» на свою користь 7 000 грн. на відшкодування заподіяної моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. ОСОБА_2 додав, що втрата автомобіля для нього є важкою травмою. На цьому авто позивач їздить на кладовище, а до певного часу на ньому їздили також покійні дружина та син. Після незаконного заволодіння транспортним засобом позивач не міг прийти в себе, фактично його спасали сусіди. Крім цього ОСОБА_2 повідомив суд, що мав намір вирішити спір мирним шляхом, запропонувавши ОСОБА_3 відшкодувати заподіяну моральну шкоду, на що останній відмовився. Зі слів позивача, його гараж обладнаний двома замками: внутрішнім та зовнішнім і 18.12.2015 позивач, залишаючи належний йому гараж, зачинив його на обидва замки.

Представник відповідача та третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Вказав, що його довіритель ОСОБА_3 офіційно працює на посаді охоронця у гаражному кооперативі. Вважає, що в діях ОСОБА_2 також є ознаки вини, що призвели до незаконного заволодіння транспортним засобом, так як останній міг не поставити надійні замки на двері гаража. До того ж позивач не надав належного обґрунтування заявленого ним розміру моральної шкоди.

Третя особа ОСОБА_3 пояснив суду, що офіційно працює у відповідача на посаді чергового із 1997 року. У ніч із 19 на 20 грудня 2015 року він чергував на одному із постів гаражного кооперативу та на прохання володільця гаражу №878 відкрив ворота, що б той зміг без пробуксовки проїхати через них. Проте відкривши ворота побачив, що через них виїхав автомобіль ВАЗ позивача, за кермом якого була особа в фуражці. Відомості про виїзд автомобіля були занесені третьою особою до журналу. Своєї вини у заволодіння транспортним засобом позивача не бачить. Те ж, як і його представник, звертав увагу, що гараж ОСОБА_2 не був оборудований двома навісними замками. На запитання суду відповів, що зобовязаний в нічний час підходити до автомобілів, що виїжджають із гаражного кооперативу, перевірити перепустку, що б впевнитись, що за кермом господар транспортного засобу.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що являється власником автомобіля НОМЕР_1, який придбав 28.12.2015 на авторинку за 30 000 грн. у невідомої йому молодої особи, яка не являлась власником транспортного засобу за техпаспортом. Крім цього ОСОБА_4 пояснив суду, що в момент придбання автомобіля бачив позивача на протилежній стороні ринку. Додав, що в рамках кримінального провадження по факту незаконного заволодіння транспортним засобом являється свідком. Також не вбачає підстав для відшкодування шкоди, оскільки вклав у автомобіль не мало коштів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, третіх особі та представників сторін, вивчивши й дослідивши матеріли справи, оцінивши надані сторонами докази по справі, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється членом гаражного кооперативу "Промінь" з 05 липня 1995 року, Гараж № 640-Б. В ніч із 19.12.2016 року на 20.12.2016 року на Першому посту г/к "Промінь" працював черговий ОСОБА_3. В журналі запуску та випуску автомобілів з Г/К «Промінь» зроблено запис черговим ОСОБА_3, що автомобіль ВАЗ-2106, д.н.з. 55-19, виїхав з території г/к "Промінь" о 4-й годині ранку 20.12.2016 року. Дані обставини наведені у листі-відповіді Гаражного кооперативу «Промінь» №3 від 22.02.2016.

Як вбачається із довідок від 10.02.2016 ст. слідчого Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5, позивач 21.12.2016 року звернувся до Житомирського ВП ГУНП в Житомирські області з приводу незаконного заволодіння його автомобілем марки ВАЗ 2106, д.н.з. К5519, про що було внесено відповідні відомості до ЄРДР за № 0006701 за 289 ч. 1 КК України. В подальшому, в ході досудового слідства вказаний автомобіль було вилучено до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області із пошкодженням номерного знаку кузова. Даний факт було внесено до ЄРДР за №0000202 від 11.01.2016 за ст. 290 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 977 ЦК України за договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов'язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця. Договір зберігання транспортного засобу поширюється також на відносини між гаражно-будівельним чи гаражним кооперативом та їх членами, якщо інше не встановлено законом або статутом кооперативу. Прийняття автотранспортного засобу на зберігання посвідчується квитанцією (номером, жетоном).

Письмова форма договору зберігання вважається дотримано, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем (абз. 3 ч. 1 ст. 937 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 судам розяснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При цьому особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Згідно з п. 5.3 Статуту Міської громадської організації "Гаражний кооператив "Промінь" кооператив та його працівники не відповідають за втрату, пошкодження та інші негативні наслідки відносно приватної власності члена кооперативу, в т.ч. гаража і автотранспортного засобу та майна, що зберігаються в ньому, при відсутності безпосередньої їх вини.

Отже указане положення Статуту допускає звільнення відповідача від відповідальності за негативні наслідки відносно приватної власності члена кооперативу при відсутності безпосередньої вини гаражного кооперативу, що відповідає змісту статті 1167 ЦК України.

Крім того судом враховується, що у п. 4.2.12 Статуту відповідача закріплений обовязок позивача забезпечити власний гараж достатніми технічними засобами з метою створення умов, неможливих для проникнення в нього сторонніх осіб, в тому числі обладнати окремо як ворота гаражу, так і хвіртку (якщо така вбудована у ворота) одним внутрішнім замком та двома зовнішніми навісними замками…

В судовому засіданні було встановлено і дана обставина не заперечувалась ОСОБА_2, що його гараж, всупереч п. 4.2.12 Статуту, був обладнаний лише одним внутрішнім та одним зовнішнім замком.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи, на переконання суду, відповідачем була доведена відсутність безпосередньо його вини та/або його працівника у заподіянні моральної шкоди ОСОБА_2, повязаної із незаконним заволодінням транспортного засобу останнього, у звязку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 937, 977, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-61, 88, 209-212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Кузнєцов