У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді Боймиструка С.В.,суддів:Григоренко М.П., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 18 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 18 серпня 2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований 18 листопада 1977 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №99.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_3 покликається на його незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказувала, що вважає дане рішення незаконним та необґрунтованим виходячи із наступних підстав: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З цих підстав просить рішення Острозького районного суду Рівненської області від 18 серпня 2016 року скасувати і позовну заяву лишити без розгляду.

07 листопада 2016 року від ОСОБА_3 надійшла заява про її неявку в судове засідання, оскільки не ходить і є інвалідом 1 групи та просила суд прийняти правильне рішення.

Представник ОСОБА_3 адвокат Максимчук В.М. до суду не заявився та поважність такої неявки не підтвердив належними доказами.

25 жовтня 2016 року ОСОБА_4 подав заперечення на апеляційну скаргу, де зазначив, що оскаржене рішення місцевого суду вважає законним та обґрунтованим. Вони з відповідачкою не проживають однією сім'єю з 2009 року, спільного господарства не ведуть. Суд надавав строк на примирення, однак воно не настало.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що сім'я фактично розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами неможливе

Такий висновок місцевого суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно із ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка.

_______________________________________________________________________________________________________

Справа № 567/528/16-ц Головуючий в суді 1 інст. - Назарук В.А.

Провадження № 22-ц/787/1725/2016 р. Суддя-доповідач - Боймиструк С.В.

Відповідно ст.56 Конституції України та до ч.1 ст. 110 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини та пред'явити позов про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 1977 року (а.с.9).

В справі встановлено, що в 1997 році позивач поїхав на заробітки і з того часу сім'я фактично розпалась. В 2009 році їх житловий будинок було розділено і з того часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних стосунків, сім'я розпалась, і зберегти її неможливо, шлюб існує формально, а тому суд першої інстанції, давши вірну правову оцінку обставинам справи, обґрунтовано задовольнив позов та розірвав шлюб між сторонами.

Покликання ОСОБА_3 на те, що судом першої інстанції помилково було вказано дату реєстрації їх з позивачем шлюбу не 18.11.1977 року, а 19.11.1977 року спростовується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1, актовий запис №99 (а.с.9).

Оскільки рішення місцевого суду постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених у ньому, то колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий:

Судді: