Єдиний унікальний номер 219/8564/15-ц Номер провадження 22-ц/775/242/2016
Головуючий у 1 інстанції Дубовік Р.Є.
Доповідач Санікова О.С.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів Жданової В.С., Канурної О.Д.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Фітофарм» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня 2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з березня 2013 року по липень 2015 року він працював У ПАТ «Фітофарм» інженером-технологом галенового цеху ГЛЗ №1.

7 серпня 2016 року був звільнений за ініціативою адміністрації у зв'язку з втратою довіри (п.2 ст. 41 КЗпП України).

За весь час роботи він не мав претензій і зауважень з боку адміністрації з приводу виконання своїх обов'язків, не притягувався до дисциплінарної відповідальності. В наказі про звільнення від 7 липня 2015 року не було розписано дисциплінарний проступок, за який його звільнили. Наказ про звільнення він підписав з зауваженням, що не згоден із звільненням з ініціативи адміністрації.

Передував звільненню випадок з утіканням спирту із спиртового мірника галенової дільниці цеху ГЛЗ №1. 12 червня 2015 року, у п'ятницю, наприкінці робочого дня він комісійно отримав мірник спирту зі спиртосховища. Після подачі спирту комісією він до нього не підходив. Мірник розташований на галеновій дільниці цеху. В робочий час до мірника мають вільний доступ працівники дільниці. На даній дільниці розташовано два мірники. В кінці робочого дня після 17.00 годин він закрив галенову дільницю і ключі віддав майстру другої зміни, оскільки в цей день дільниця фасування лікарських засобів працювала до 22.00 годин і вони мали доступ до дільниці з причин того, що процес фасування пов'язаний з галеновою дільницею. Цех зданий на сигналізацію працівникам охорони, після закінчення зміни.

Як видно на відео зйомці охорон вночі 13 червня почалось витікання спирту, утікання здійснювалось весь день 13 червня, ніч з 13 по 14 червня і 14 червня до обіду. Працівники охорони, побачивши утікання спирту, не прийняли ніяких заходів по запобіганню подальшого утікання. Не поставили до відома його, начальника цеху і адміністрацію. ПАТ.

На фабриці були випадки розкрадання спирту, у зв'язку з чим було здійснено службове розслідування. В тексті акту службового розслідування з приводу розкрадання, одним абзацом було зазначено, що з мірників витікло 396 л спирту. Винуватим у витіканні спирту визнали його, за що і звільнили, з чим він не згоден з наступних причин: 1) спирт не викрадений, про що свідчать результати проведеної інвентаризації 30 червня 2015 року; акт інвентаризації і акт недостачі він не підписував;2) при подачі спирту комісія повинна була перевірити стан вентиляції на мірнику. Він не був включений у склад комісії по подачі спирту. Подача спирту здійснювалась без його участі. Вентилі на мірнику закривала начальник матеріального складу. Після подачі спирту комісією він до мірника спирту не підходив. На момент його уходу з роботи спирт не протікав, що видно на камерах відео спостереження 3) дільниця з мірниками спирту була здана на сигналізацію охороні після 22.00 годин, а ключі від дільниці були передані майстру другої зміни і після його уходу працівники дільниці мали доступ до мірника спирту; 4) мірники спирту вже відпрацювали свій строк експлуатації. Перевірка мірників проводиться формально. Адміністрація ПАТ зі свого боку не приймає належних заходів до зберігання, відпуску і експлуатації спирту. Дані мірники повинні служити тільки для набору спирту, а на дільниці мірники використовуються і в виробництві. Після випадку витікання спирту, на даному мірнику була здійснена заміна одного вентиля і ремонт другого вентиля; 5) в порушення вимог ст.. 43 КЗпП України його звільнили без згоди профспілки, на засідання профспілки його не запрошували.

У зв'язку із звільненням з ініціативи адміністрації йому знадобились додаткові зусилля для організації свого життя, погіршився його стан здоров'я; з'явились постійні головні болі і болі у серці, став підвищуватися тиск, пропав сон, він вимушений був звертатись до лікарів, йому призначено медикаментозне лікування.

Просив поновити його на роботі на посаді інженера-технолога цеху ГЛЗ №1 публічного акціонерного товариства «Фітофарм»; стягнути з публічного акціонерного товариства «Фітофарм» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 8 липня 2015 року по час поновлення на роботі; стягнути з публічного акціонерного товариства «Фітофарм» на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Фітофарм» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення ст..ст. 10, 57, 213 ЦПК України, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, судом допущена односторонність і необ'єктивність, а оцінка доказів по справі суперечить вказівкам, які містяться в ст.. 212 ЦПК України; заявник апеляційної скарги вважає безпідставним висновок суду про те, що в судовому засіданні нібито встановлено, що 13 січня 2014 року з ним як і зо всіма членами трудового колективу цеху ГЛЗ №1 був укладений договір про колективну матеріальну відповідальність, оскільки таке твердження не ґрунтується на документальному підтвердженні і не було предметом розгляду в суді, крім того, його посада інженера-технолога у Переліку посад і робіт, які заміщуються або виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією укладаються письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу )от пуску), перевозки або використання в процесі виробництва відсутня, крім того, йому не передавалися матеріальні цінності, він особисто не приймав їх під свою відповідальність; суд не дав належної оцінки випадку, який стався 11 червня 2015 року, з приводу якого був складений акт і проводилося службове розслідування; суд не дослідив і не дав оцінки долученому до матеріалів справи розпорядженню №1 від 22 січня 2015 року по цеху №1 про покладення на нього відповідальності за облік і оборот спирту в цеху; з невідомих причин і безпідставно судом зроблений висновок про те, що нібито з його вини з 12 червня по 15 червня 2015 року було пролито 376,7 л спирту; суд не тільки не дав оцінку висновкам комісії, яка проводила службове розслідування з приводу витікання спирту і склала акт від 3 липня 2015 року, але і безпідставно положив їх в обґрунтування рішення, крім того, даний акт не був наданий йому для ознайомлення і про його існування він не знав, тому не може бути покладений в основу доведеності його вини; одночасно суд проігнорував ту обставину, що ОСОБА_2 підписала акт як член комісії, а потім затвердила його від імені генерального директора підприємства; заявник апеляційної скарги вважає неприпустимим ігнорування судом тієї обставини, що наказ про звільнення, який ним оскаржується, не є законним, оскільки він належним чином не оформлений: в ньому не тільки відсутня мотивувальна частина, але він не підписаний керівником підприємства; вважає, що суд з невідомих причин і абсолютно безпідставно зробив висновок про нібито встановлений і підтверджений факт грубого порушення ним своїх трудових обов'язків, безвідповідальне, халатне відношення до них, що призвело до спричинення матеріальної шкоди підприємству, що стало підставою для втрати довіри - ця обставина також не була предметом розгляду в судовому засіданні.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 і його представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважаючи рішення законним і обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог суд першої інстанції, проаналізувавши досліджені у судовому засіданні обставини та докази у справі у їх сукупності, виходив з того, що звільнення ОСОБА_1 з роботи на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України є законним і обґрунтованим, оскільки адміністрацією ПАТ «Фітофарм» у встановленому законом порядку було проведено службове розслідування за фактом виявлення 15.06.2015 року розливу значної кількості спирту етилового в цеху ГЛЗ №1, в ході якого встановлений і доведений факт грубого порушення ОСОБА_1, як працівником, який безпосередньо обслуговує товарні цінності, своїх трудових обов'язків, його безвідповідального, халатного відношення до них, що призвело до спричинення матеріальної шкоди підприємству ПАТ «Фітофарм», об'єктивними доказами доведена його вина у цьому, що і послужило підставою для втрати довір»я до нього з боку адміністрації підприємства.

Проте з такими висновками суду погодитися неможливо.

Відповідно до п.2 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Безпосереднім обслуговуванням грошових і товарних цінностей є їх прийняття, збереження, транспортування, розподіл тощо. Тобто, коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові, товарні або культурні цінності, - це особи, які одержують їх під звіт. Коло цих осіб може бути розширене за рахунок основного кола матеріально відповідальних осіб, тобто осіб, з якими відповідно до законодавства можуть бути укладені договори про повну матеріальну відповідальність.

Крім того, для розірвання трудового договору за п.2 ст. 41 КЗпП України потрібна наявність таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір'я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Як роз'яснено в абзаці другому пункту 28 постанові Пленуму Верхового Суду України №9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з подальшими змінами та доповненнями) звільнення з підстав втрати довір'я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом тощо) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за п. 2 ч.1 ст. 41 КЗпП України, питання, чи відноситься позивач до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суду в кожному конкретному випадку необхідно з'ясувати: чи становить виконання операцій, що пов'язані з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов'язків позивача; чи має виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

Однак, суд першої інстанції, проаналізувавши досліджені у судовому засіданні обставини та докази у справі у їх сукупності, на думку апеляційного суду, помилково вважав, що позивач є фактично матеріально-відповідальною особою.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом наказом ПАТ «Фітофарм» від 4 березня 2013 року ОСОБА_1 прийнято на роботу інженером-технологом ГЛЗ №1.

Відповідно до посадової інструкції інженера-технолога цеху ГЛЗ №1 від 18 серпня 2011 року позивач здійснював керівництво працівниками цеху з питань технологічної дисципліни; забезпечував своєчасну підготовку виробництва сировиною, напівфабрикатами, допоміжними матеріалами та ін. і рівномірну роботу дільниці відповідно до встановленого завдання, максимальне використання виробничих потужностей з повною загрузкою і раціональною експлуатацією обладнання, продуктивну роботу усіх працівників дільниці, цеху протягом всієї зміни; систематично перевіряв дотримання технологічної дисципліни, приймав безпосередню участь у проведенні контрольних завантажень серій препаратів, які випускаються; організовував технічно правильну експлуатацію обладнання і інших основних засобів, виконання графіків їх ремонту,безпечні і здорові умови праці, а також своєчасне забезпечення працівниками пільг з умов праці; приймав участь в розробці нових технологічних процесів і поліпшення діючих; сприяє проведенню заходів по здійсненню виробничих процесів відповідно до вимог GMP; постійно контролював оформлення первинної цехової документації (операційні листи, журнали обліку випуску напівфабрикату і готової продукції, протоколи виробництва серій,табелі, наряди і ін.); доводив до працівників цеху правила і норми охорони праці, виробничої і трудової дисципліни, правила внутрішнього трудового розпорядку і слідкував за їх дотриманням; своєчасно і правильно оформлював первинну цехову документацію (журнали обліку випуску напівфабрикатів і готової продукції, протоколи виробництва серій, табеля, наряди, журнали з охорони праці і пожежної безпеки і ін..); систематично перевіряв стан обладнання і огороджень, проводив інструктаж працівників з охорони праці і пожежної безпеки перевіряв знання правил ТБ, промислової санітарії, пожежної безпеки, правил користування засобами індивідуального захисту, контролював дотримання працівниками правил і інструкцій по ТБ, забезпечував суворіше дотримання працівниками трудової і виробничої дисципліни, чистоту і порядок на робочих місцях, своєчасне заповнення працівниками виробничої документації відповідно до правил GMP; контролював своєчасний вивіз з цеху ГЛЗ №1 готової продукції, відходів і сировини, які не задійснені у поточному виробничому процесі з метою запобігання загромадження проходів і проїздів і захламлення робочих місць; разом з працівниками ВТК забезпечував випуск якісної продукції, шляхом проведення поетапного контролю в процесі виготовлення і фасування препаратів, вивчав причини браку, розробляв і здійснював заходи по їх усуненню; вносив пропозиції про присвоєння розрядів працівникам, приймав участь у тарифікації робіт і присвоєнні кваліфікаційних розрядів працівникам дільниці; виступав з пропозиціями про перегляд норм трудових затрат, правильному і ефективному застосуванні системи заробітної плати і преміюванні; систематично підвищував свою кваліфікацію, не ріже 1 разу у 2-3 роки проходив перепідготовку у інститутах чи на курсах підвищення кваліфікації.

Розпорядженням №1 від 22 січня 2015 року начальника цеху ГЛЗ №1 ОСОБА_3 з метою посилення відповідальності за облік і використання спирту етилового покладена відповідальність за облік спирту етилового в цеху на інженера-технолога ОСОБА_1; щоденне відображення даних по розходу спирту у «Журналі з обліку за надходженням спирту етилового до галунової дільниці ПАТ «Фітофарм» (Ф-7, 5-02/14) з обов'язковим заповненням усіх граф; при виробництві густих екстрактів витрачання спирту погоджувати з головним технологом ОСОБА_4; інженеру-технологу цеху ОСОБА_1 складати щомісячно віитрачання спирту з розбивкою по дням, номенклатурі і погоджувати його з головним технологом ОСОБА_4

Відповідно до п.3 Документованої процедури ДП-7.5.-02 «Організація та випуск продукції в цеху ГЛЗ №1 і №2» інженер-технолог цеху несе відповідальність за економне використання сировинних, матеріальних, енергетичних, трудових ресурсів, дотримання технології виробництва у відповідності до технологічного регламенту.

Отже з зазначених посадової інструкції інженера-технолога, розпорядження та Документованої процедури не вбачається, що позивач відноситься до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, оскільки основний зміст його трудових обов'язків не становить виконання операцій, що пов'язані з таким обслуговуванням цінностей, виконання ним трудових обов'язків відповідно до посадової інструкції не має відповідального, підзвітного характеру з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей; не встановлено також при цьому і порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями.

З матеріалів справи вбачається, що 13 січня 2014 року між ПАТ «Фітофарм» та ОСОБА_1 був укладений договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність.

Проте, посада інженера-технолога цеху ГЛЗ фармацевтичної промисловості та виконувана позивачем робота не значаться в переліку посад і робіт, які виконуються робітниками, з якими можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність (наказ Міністерства праці України від 12 травня 1996 року №43, яким затверджений Перелік робіт, при виконанні яких може вводитися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність).

Як вбачається з матеріалів справи позивача було звільнено наказом по ПАТ «Фітофарм» від 07,07.2015 року №104 К/У у зв'язку з втратою довір я за п. 2 ст. 41 КЗпП України.

Підставами звільнення зазначено: акт службового розслідування від 03.07.2015 року, пояснювальна ОСОБА_1 від 19.06.2015 року, протокол розслідування про факт намагання розкрадання спирту від 17.06.2015 року, службова записка в.о. нач.охорони ОСОБА_5 від 11.06.2015 року, службова записка охоронця ОСОБА_6 від 11.06.2015 року, протокол огляду від 11.06.2015 року, пояснювальна ОСОБА_1 від 12.06.2015 року, пояснювальна ОСОБА_1 від 17.06.2015 року, службова записка ОСОБА_5 від 15.06.2015 року, доповідна записка ОСОБА_7 від 06.07.2015 року.

Проте зазначені документи і встановлені в них обставини не можуть бути підставою для звільнення ОСОБА_1 за п. 2 ст. 41 КЗпП України, оскільки як зазначено в акті службового розслідування від 3 липня 2015 року в ході розслідування опитувалися працівники підприємства по факту виявленого намагання розкрадання, яке, як вбачається з матеріалів справи, не ставиться в вину ОСОБА_1, службові записки охоронців, протокол огляду датовані 11 червня 2015 року, тобто ще до подій починаючи з 12 червня 2015 року, у зв'язку з якими був звільнений ОСОБА_1 З матеріалів справи вбачається, що з результатами службового розслідування ОСОБА_1 не був ознайомлений і пояснень з цього приводу не надавав.

На думку апеляційного суду, не може бути належним доказом правомірного звільнення ОСОБА_1 з роботи і факт отримання ним 12 червня 2015 року спирту з посиланням відповідача на лімітну картку, оскільки даний документ свідчить про отримання ним спирту на підставі його заявки для технологічного процесу; при цьому не встановлено, що такі дії носять підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

Крім того згідно пояснень позивача 12 червня 2015 року спирт (71.94 л та 69,89 л) був поданий до нього у цех з матеріального складу комісійно. До складу комісії входили головний бухгалтер, головний технолог та начальник матеріального складу. Вентиль на мірнику закривала начальник матеріального складу. Після закінчення його робочого дня доступ до мірника зі спиртом мали працівники другої зміни. Зазначене відповідачем не спростовано.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач є фактично матеріально-відповідальною особою.

Виходячи з викладеного апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на посаді інженера-технолога цеху ГЛЗ №1 ПАТ «Фітофарм».

Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

З матеріалів справи вбачається, що трудову книжку ОСОБА_1 отримав 7 липня 2015 року; до суду з позовом про поновлення на роботі звернувся 4 вересня 2015 року, тобто з пропуском місячного строку.

З матеріалів справи також вбачається, що 23 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про поновлення строку для звернення до суду, посилаючись на те, що причинами пропуску строку для звернення до суду з позовом стали: активізація бойових дій в районі його проживання, у зв'язку з чим він вимушений був виїхати з сім'єю в іншу місцевість, а також загострення стану здоров'я, у зв'язку з чим він вимушений був проходити курс лікування, що підтверджується наданими довідками лікувального закладу.

Апеляційний суд вважає причини пропуску ОСОБА_1 строку для звернення до суду поважними, тому строк для звернення до суду з позовом про поновлення на роботі підлягає поновленню.

Відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно довідки ПАТ «Фітофарм» заробітна плата ОСОБА_1 за травень та червень 2015 року, тобто два місяці, які передували звільненню ОСОБА_1 становила 9 075 грн. 77 коп., середньоденна зарплата - 221 грн. 36 коп. (9 075 грн. 77 коп.: 41 робочий день за ці місяці). Середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 8 липня 2015 року по 26 січня 2016 року буде складати 31 433 грн. 12 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику здійснюється у випадку, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втраті нормальних життєвих зв'язків і потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просив стягнути на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Апеляційний суд вважає, що такі позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Виходячи з характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивача та враховуючи вимоги розумності і справедливості на відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню з відповідача 1000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 2 756 грн.

Керуючись ст. ст.303, 304, 307, 309, 314 ч.2, 316 ЦПК України, апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргою ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 на посаді інженера-технолога цеху ГЛС №1 публічного акціонерного товариства «Фітофарм» з 8 липня 2015 року.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Фітофарм на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 8 липня 2015 року по 26 січня 2016 року в сумі 31 433 грн. 12 коп. без утримання податків і обов'язкових платежів та на відшкодування моральної шкоди 2 000 грн.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Фітофарм» на користь держави судовий збір в сумі 2 756 грн.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у сумі 4 172 грн. 41 коп. підлягає негайному виконанню.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Судді: