Справа № 444/1141/16-ц
Провадження № 2/444/627/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

19 серпня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

при секретарі Гербут Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Жовківського району, 3-тьої особи : приватного нотаріуса Жовківського районного округу ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом про визнання за ними в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті їх матері, ОСОБА_5.

Свої позовні вимоги, які позивачі підтримали письмовою заявою, мотивують тим, що 01.03.2003 року помер їх батько , ОСОБА_6, що стверджується свідоцтвом про смерть .

23.07.2007 року померла їх мати, ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть .

Батьки Позивачів перебували в фактичних шлюбних відносинах, офіційно свого шлюбу не реєстрували хоча проживали однією сім»єю.

Після смерті ОСОБА_6 залишилося наступне майно житловий будинок по вул. Леніна,26 (нині Шевченка) в с.Крехів, який належав їх батькові на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 10.10.1989 року.

Будинок № 26 по вул. Леніна в с. Крехів зареєстровано на праві власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_6 .

29 липня 2010 року згідно рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради № 32 «Про розподіл часток бувшого колгоспного двору та оформлення права власності» проведено розподіл часток бувшого колгоспного двору по вул. Шевченка, 26 в с.Крехів Жовківського району Львівської області таким чином: ОСОБА_6 -1/4 частина; ОСОБА_5 1/4 частина; ОСОБА_1 Миколайович-1/4 частина; ОСОБА_2 Миколайович-1/4 частина. Даним рішенням позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення свідоцтва про право власності на 1/4 частину будинку кожному, але до 31.12.2012 року виготовити свідоцтво про право власні вони не змогли, а тому на сьогоднішній день зареєструвати своє право власності на частки в будинку не можуть через ряд змін в законодавстві хоча таке право у них виникло.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 залишилося наступне спадкове майно: 1/4 частина у будинковолодінні №26 на вул. Шевченка в с. Крехів, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 10.10.1989 року. Після його смерті Позивачі з матір»ю залишилися проживати у даному будинку та утримувати його.

Коли Позивачі звернулися до нотаріальної контори то отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не довели родинних відносин.

З часу свого народження кожен з Позивачів проживає в даному будинку разом та проживав разом з батьком до дати його смерті.

Ніхто крім них за оформленням свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 не звертався.

Оскільки після смерті матері Позивачів залишилося двоє спадкоємців а заповіту від неї не було то Позивачі вважаються такими, що спадщину прийняли бо проживали з нею на час смерті.

Таким чином частки Позивачам вказаному будинку є наступними: ОСОБА_1 -1/2 частина; ОСОБА_2 1/2 частина, тобто рівними.

Оскільки, їх мати свого права власності на свою частку в будинковолодінні належним чином не оформила тому у них виникла потреба у зверненні до суду.

Просять задоволити їх позов.

Позивачі в судове засідання не прибули, однак на адрес суду подали письмову заяву, якою підтримали позовні вимоги та просили суд справу розглядати за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Жовківського району Львівської області в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином . Однак на адрес суду подали письмову заяву в якій просить суд справу розглядати за відсутності їх представників.

Третьою особою приватним нотаріусом Жовківського районного округу Львівської області ОСОБА_4 на адресу суду надіслано листа про відсутність заперечень, щодо позовних вимог позивачів . Та просила розгляд справи проводити за її відсутності . Додатково надала суду копію спадкової справи.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін на підставі поданих доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до на ступних висновків.

Статтями 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 284300 від 03.03.2003 року вбачається, що ОСОБА_6 помер 01.03.2003 року.

З свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 102644 від 23.07.2007 року вбачається, що ОСОБА_5 померла 23.07.2007 року.

З свідоцтва про народження серії 1-АВ № 458754 від 01.10.1968року вбачається, що ОСОБА_5 є матір»ю позивача ОСОБА_2 .

З свідоцтва про народження серії 1V-СГ № 369865 від 17.06.1989року вбачається, що ОСОБА_5 є матір»ю позивача ОСОБА_1.

До дати своєї смерті ОСОБА_6 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 та був головою двору.

Станом на 10.10.1989 року дане господарство числилося як колгоспний двір.

Свідченням того, що домогосподарство в с.Крехів по вул.Шевченка,26 належало до колгоспного типу двору є свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 10.10.1989 ОСОБА_4 даного двору був ОСОБА_6.

Згідно рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради від 29 липня 2010 року № 32 «Про розподіл часток бувшого колгоспного двору та оформлення права власності» проведено розподіл часток бувшого колгоспного двору по вул. Шевченка, 26 в с.Крехів Жовківського району Львівської області таким чином: ОСОБА_6 -1/4 частина; ОСОБА_5 1/4 частина; ОСОБА_1 Миколайович-1/4 частина; ОСОБА_2 Миколайович-1/4 частина. Даним рішенням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення свідоцтва про право власності на 1/4 частину будинку кожному, але до 31.12.2012 року виготовити свідоцтво про право власності останні не змогли, а тому на сьогоднішній день зареєструвати своє право власності на частки в будинку вони не можуть через ряд змін в законодавстві хоча таке право у них виникло.

Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно п.6 до постанови Пленуми Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Розмір частки члени двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 залишилося наступне спадкове майно: 1/4 частина у житловому будинку №26 на вул. Шевченка в с. Крехів, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 10.10.1989 року.

Позивачі звернулися до нотаріальної контори то отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не довели родинних відносин.

Ніхто крім Позивачів за оформленням свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 не звертався, що стверджується матеріалами спадкової справи.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст.529 Цивільного кодексу Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу Української РСР при відсутності першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі коли всі спадкоємців першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід і бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері(друга черга) інші черги відсутні.

Згідно до ст.549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Тому Позивачі в час дії згаданого Кодексу прийняти спадщини не могли, хоча фактично майном користувалися.

З 01.01.2004 року вступив дію Цивільний кодекс України відповідно до п.4-5 Прикінцевих та перехідних положень якого цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов»язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно ст.1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини.

Позивачі зверталися до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в письмовій формі їм відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки вони не довели родинних відносин.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз»яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Суд приходить до висновку, що до даних правовідносин слід застосувати норми Цивільного кодексу України тому спадщину після смерті ОСОБА_6 Позивачі прийняли та розмір часток співвласників у будинку був наступним: ОСОБА_5 -1/3 частина; ОСОБА_1- 1/3 частина; ОСОБА_2 -1/3 частина.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Оскільки після смерті матері Позивачів ОСОБА_5 залишилося два спадкоємці, а заповіту від неї не було, то Позивачі вважаються такими, що спадщину прийняли бо проживали з нею на час смерті.

Таким чином частки позивачів у вказаному житловому будинку є наступними : ОСОБА_1 -1/2 частина; ОСОБА_2 1/2 частина, тобто рівними.

Оскільки, ОСОБА_5 свого права власності на свою частку в житловому будинку належним чином не оформила тому у Позивачів виникла потреба у зверненні до суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.10,11,57,60,212-215,218,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №26 по вул.Шевченка в с.Крехів, Жовківського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №26 по вул.Шевченка в с.Крехів, Жовківського району Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи,які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Жовківський районний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мартинишин Я. М.