Справа № 308/8483/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Семерак І.О., ознайомившись з позовною заявою ТОВ «Кредекс фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом.

01.09.2015 року на запит суду в порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України надійшли відомості з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Закарпатській області, згідно яких громадянин, який вказаний в позовній заяві як відповідач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, знятий 02.01.2013 року з реєстрації з Ужгородського р-н., с.Р.Комаровці, вул.Партизанська, 13, як померлий.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.09.2015 року, подану позивачем позовну заяву залишено без руху оскільки позивачем не вказано правонаступника ОСОБА_1, та надано строк для усунення вказаних недоліків.

На виконання ухвали суду позивачем надано заяву, згідно якої представник позивача клопоче відкрити провадження та зупинити провадження до встановлення правонаступників ОСОБА_1, витребувати докази шляхом направлення запиту до Ужгородської районної державної нотаріальної контори для зясування кола осіб спадкоємців, направлення запиту до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Ужгородського РУЮ в Закарпатській області для надання копії актового запису про смерть ОСОБА_1, направлення запиту до відділу реєстраційної служби Ужгородського МРУЮ для виявлення нерухомого майна, що знаходилось на праві власності ОСОБА_1

Суд вважає, що вимоги ухвали суду від 03.09.2015 року позивачем не виконано, а позов підлягає поверненню позивачу з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

З наведеної вище норми вбачається право кредитора спадкодавця предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину. У разі відмови задовольнити вимоги кредитора спадкодавця, виникає право звернення до суду для відновлення своїх порушених прав.

Крім того, клопотання позивача про витребування доказів в порядку ст. 137 ЦПК України не може бути розглянуто судом, оскільки такі клопотання розглядаються судом в судовому засіданні по справі по якій відкрите провадження, клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із дорученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною, або іншою особою яка бере участь у справі.

Будь-яких доказів про неможливість особистого отримання зазначеної в клопотанні інформації позивачем не надано. Більш того, виконання вимог ст. 1281 ЦК України забезпечить позивача наявністю даної інформації.

Відповідно до ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ст.24 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Відповідно до ч.1 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Тобто, як вбачається з матеріалів позовної заяви позов подано до особи правоздатність якої припинена, тобто відсутня сторона спору.

Таким чином, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження по справі, так як сторонами по справі можуть бути особи зазначені в ст. 30 ЦПК України.

Визначення особи, до якої може бути заявлено матеріально-правову вимогу, є правом особи, яка звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Однак, відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, вищезазначені положення Закону позбавляють можливості самостійного збирання судом доказів за позивача по справі, провадження по якій не відкрито.

Суд наділений лише повноваженнями щодо сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Таким чином, суд вважає, що недоліки, зазначені в ухвалі суду від 03.09.2015 року усунуті не були, тому відповідно до правил ч.2 ст.121 ЦПК України заяву вважає неподаною та повертає позивачу.

Керуючись ч.2 ст.121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ТОВ «Кредекс фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором вважати неподаною і повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що відповідно до ч.5 ст. 121 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2