Справа № 466/5276/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 листопада 2016 р. Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Ковальчука О.І.

при секретарі Ваврин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання, -

в с т а н о в и в:

07 червня 2016 року позивач звернувся в суд з позовом про стягнення із відповідача коштів за навчання в розмірі 32797,83 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 20 травня 2014 року між Львівським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, ОСОБА_2 та Інститутом післядипломної освіти та до університетської підготовки Львівського національного університету ім. Івана Франка був укладений тристоронній договір № 21/13 про відшкодування витрат на навчання інваліда - ОСОБА_2

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивачем усі свої зобов'язання по Договору №21/13 виконувались в повному обсязі. Відділення Фонду своєчасно відшкодовувало вартість освітньої послуги навчальному закладу в розмірах та у строки, що встановлено Договором 21/13. Доказом оплати вартості навчання відповідача є копії платіжних доручень № 24, 125, 17, 133.

Згідно з п. 7.1 дія Договору припиняється у разі відрахування студента з навчального закладу згідно із законодавством.

Відповідно до наказу Інституту післядипломної освіти та до університетської підготовки Львівського національного університету ім. Івана Франка №183 від 01.09.2015 року відповідача відраховано з числа слухачів 3-го курсу 6 семестру правничого факультету за невиконання навчального плану. Копія наказу із супровідним листом про відрахування відповідача надійшов на адресу відділення Фонду 06.04.2016р.

Пунктом 4.6 Договору передбачено, що у разі відрахування з навчального закладу за власним бажанням або за академічну заборгованість, відповідач зобов'язується повернути відділенню Фонду всю суму коштів, сплачених за його навчання, в повному обсязі з урахуванням коефіцієнта інфляції.

Відповідно до п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

12.04.2016 року відділенням Фонду скеровано відповідачу вимогу про повернення коштів і надано термін 30 днів для повернення коштів, що були сплачені відділенням Фонду за навчання відповідача та суму індексу інфляції за цей період. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Крім того зазначає, що сума коштів сплачена відділенням Фонду за навчання відповідача за період 01.09.2013 - 01.09.2015 років становить 18800грн., сума індексу інфляції за період 01.09.2013 - 01.09.2015 років становить 13997,83грн., а всього 32797,83грн.

Станом на 26.05.2016 року відповідачем, всупереч своїм зобов'язанням, які передбачені Договором 21/13, не повернуто кошти сплачені відділенням Фонду за його навчання, а тому позивач змушений звернутися з позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, давши пояснення аналогічні фабулі позовних вимог та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки про слухання справи, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Судом встановлено, що 20 травня 2014 року між Львівським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, ОСОБА_2 та Інститутом післядипломної освіти та до університетської підготовки Львівського національного університету ім. Івана Франка був укладений тристоронній договір № 21/13 про відшкодування витрат на навчання інваліда - ОСОБА_2

Відповідно до вказаного договору, Львівським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів своєчасно відшкодовувало вартість освітньої послуги навчальному закладу в розмірах та у строки, що встановлено Договором №21/13, що підтверджується копіями платіжних доручень № 24 від 16.06.2014р., №125 від 02.12.2014р., №17 від 21.04.2015р., №133 від 11.09.2015р.

Згідно з п. 7.1 Договору №21/13, дія Договору припиняється у разі відрахування студента з навчального закладу згідно із законодавством.

Відповідно до наказу Інституту післядипломної освіти та до університетської підготовки Львівського національного університету ім. Івана Франка №183 від 01.09.2015 року відповідача ОСОБА_1 відраховано з числа слухачів 3-го курсу 6 семестру правничого факультету за невиконання навчального плану.

Пунктом 4.6 Договору №21/13 передбачено, що у разі відрахування з навчального закладу за власним бажанням або за академічну заборгованість, відповідач зобов'язується повернути відділенню Фонду всю суму коштів, сплачених за його навчання, в повному обсязі з урахуванням коефіцієнта інфляції.

Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобовязання сторін.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

18.04.2016 року позивачем скеровано відповідачу вимогу про повернення коштів і надано термін 30 днів для повернення коштів, що були сплачені відділенням Фонду за навчання відповідача та суму індексу інфляції за цей період. Станом на 26.05.2016 року відповідачем ОСОБА_1, всупереч своїм зобов'язанням, які передбачені Договором №21/13, не повернуто кошти сплачені відділенням Фонду за його навчання.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до ч. 3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача кошти у сумі 32797,83 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 1378,00 грн. судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 27, 31, 60, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 11, 525, 526, 530, 629 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів кошти, сплачені на навчання в розмірі 32797 грн. (тридцять дві тисячі сімсот девяносто сім) грн. 83 коп. та 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. судового збору, що були сплачені при поданні позовної заяви.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_3