Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2016 Справа №607/9140/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі : головуючого Братасюка В.М.

за участю секретаря Гнатенко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 13282,34грн., з яких 1761,03грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 11521,31грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, посилаючись на те, що 08.08.2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ ПриватБанк на підставі Статуту та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №DNH4KР20980133, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 1922,70грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.11.2006року, взяті на себе зобовязання не виконує, у звязку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника вищевказану суму заборгованості.

Представник позивача у судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з"явився і про причини неявки суд не повідомив, хоча судом приймалися необхідні міри для належного його повідомлення про день, час та місце розгляду справи.

Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За даних обставин, суд вважає за можливе розгляд справи без його участі з постановленням заочного рішення, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про права, обов'язки та фактичні взаємовідносини сторін, представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних обставин.

Як вбачається із кредитного договору №DNH4KР20980133 від 08.08.2005 року, укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ ПриватБанк на підставі Статуту та відповідачем ОСОБА_1, останньому надано кредит на суму 1922,70грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.11.2006року.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за договором кредиту банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що кредитором повністю виконано зобовязання перед відповідачем ОСОБА_1, який одержав кредит у розмірі 1922,70грн.

Відповідач не виконав взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, у звязку з чим станом на 14.07.2016року виникла заборгованість по кредиту перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 13282,34грн., з яких 1761,03грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 11521,31грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Згідно умов укладеного кредитного договору №DNH4KР20980133 від 08.08.2005 року, який складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодацем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк» вимагає сплатити йому по кредитному договору №DNH4KР20980133 від 08.08.2005 року заборгованість на загальну суму 13282,34грн.

Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості по кредитному договору №DNH4KР20980133 від 08.08.2005 року року в сумі 13282,34грн., а також 1378грн. сплаченого судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215, 226, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 625, 1046, 1048, 1049,1050,1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк 13282,34грн. заборгованості за кредитним договором №DNH4KР20980133 від 08.08.2005 року, а також 1378грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення заочного рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_2