Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/534/16-ц
Провадження № 2/391/227/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.10.2016р. селище Компаніївка
Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Червонописького В.С.
при секретарі - Степановій Л.Г., за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-
У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила суд задовольнити його у повному обсязі.
Відповідач, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
З дослідженої судом розписки вбачається, що 20 квітня 2013 року ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 12 000 гривень, а ОСОБА_3 зобовязалась повернути грошові кошти до 20 липня 2013 року.
У відповідності до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
У відповідності до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
За правилами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Встановлено, що у строк, визначений розпискою, ОСОБА_3 грошові кошти не повернула.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки».
Так, в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14 зазначено, що «відповідно до норм ст.ст.1046,1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання».
Постановою Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13 зазначено, що «письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику».
Таким чином, суд прийшов до висновку, що між сторонами 20 квітня 2013 року було укладено договір позики.
В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 виконала свої зобовязання за договором позики та повернула грошові кошти.
У відповідності до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні втрати від простроченої суми у загальному розмірі 17 859,00 гривень.
У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
Тому з ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 551,20 грн.
Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60 , 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, 23.07.1988р.н. ід.код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ід.код НОМЕР_2 борг за договором позики в розмірі 29 859,11(двадцять девять тисяч вісімсот пятдесят девять гривень. 11 коп.) грн.
Стягнути з ОСОБА_3, 23.07.1988р.н. ід.код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ід.код НОМЕР_2 витраті по сплаті судового збору у сумі 551,21 (пятсот пятдесят одна гривня 11 коп.) грн.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Компаніївський районний суд Кіровоградської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст виготовлено 25.10.2016.

Суддя В.С.Червонописький