У Х В А Л А

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ (ЗАЯВИ) БЕЗ РУХУ

10.11.2016 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, з третьою особою Відділ Державної Виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню, визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким що, не підлягає виконанню, визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Вивчивши зміст позовної заяви, оглянувши письмові матеріали, справи суддя приходить до наступного висновку.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спір виник на стадії виконання судового рішення, відтак дані правовідносини регулюютьсяЗаконом України «Про виконавче провадження», а також розділами VI та VII ЦПК України.

Статтями 2, 11 та 13 Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на ДВС, яка входить до системи органів Мін'юсту України, а безпосереднє виконання здійснюють державні виконавці. Останні мають право у процесі здійснення виконавчого провадження накладати арешт на майно боржника, вилучати таке майно, реалізовувати його в установленому законодавством порядку, залучати для оцінки майна суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Статтею 74 вищевказаного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (прізвище, імя та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, імя та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Однак, такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному проваджені, а як оскарження рішення державного виконавця про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем.

Не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб). Такі скарги підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Так, при вирішенні справ про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час виконання виконавчих написів нотаріуса, слід керуватися статтями 15, 383ЦПК, частиною п'ятою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження", а також враховувати пункт 5 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби". На спори про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час виконання виконавчих написів нотаріуса, поширюється юрисдикція адміністративних судів.

У разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя з урахуванням аналогічної ситуації в позовному провадженні має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Відповідно до положень статті 386 ЦПК суб'єктом оскарження є державний виконавець або інша посадова особа ДВС, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

У частині першій статті 383, частині першій статті 386 ЦПК зазначено суб'єкт оскарження як державний виконавець або інша посадова особа ДВС. Проте відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, у розумінні цієї норми державний виконавець не є окремим суб'єктом, а є представником влади, який здійснює свої повноваження від імені держави в системі органів державної влади - ДВС.

Зокрема така правова позиція висловлена у Постанові № 6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Таким чином, системний аналіз вищенаведених положень Закону свідчить про те, що висловлення незгоди з винесеною постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження необхідно проводити шляхом оскарження дій державного виконавця у строки, встановлені Законом. В разі пропуску цього строку з поважних причин, необхідно повідомити суду про причини пропуску цього строку.

Відповідно до норм ЦПК України передбачено розгляд заяв та скарг учасників виконавчого провадження на дії ВДВС. Такий розгляд передбачає подання відповідної скарги, а не позовної заяви.

Згідно п.2 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. «Про практику застосування судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»скарги на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника відділу державної виконавчої служби, державних виконавців і посадових осіб Департаменту державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласного, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, що стосуються виконання судових рішень, подаються до суду, який видав виконавчий документ.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що крім оскарження рішення ДВС позивач ставить вимогу немайнового характеру про визнання виконавчого напису недійсним, за яку у відповідності до ЗУ «Про судовий збір» передбачена сплата судового збору у розмірі 551, 20 грн.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що дану позовну заяву слід залишити без руху, а заявнику надати строк, протягом якого він повинен усунути вказані недоліки.

Керуючись ст. 121 ч.1 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, з третьою особою Відділ Державної Виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню, визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження- залишити без руху.

Роз'яснити заявнику необхідність усунення вказаних недоліків до 20 листопада 2016 року та попередити, що в інакшому випадку заява буде рахуватись неподаною та повернута.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_3