Справа № 310/7242/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Дмитрівської сільської ради про визнання права власності в якому зазначила, що 16.08.1988 року ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу купив у ОСОБА_3 житловий будинок №44 по вул. Комінтерна в с. Дмитрівка Бердянського району Запорізької області. У звязку з виїздом на постійне місце проживання в інший регіон ОСОБА_2 оголосив про продаж належного йому на праві власності будинку. Вона, її батьки та інші родичі вирішили купити будинок, який був у занедбаному стані і практично втратив товарний вид. ОСОБА_4 в звязку з терміновим виїздом спішив з відчуженням і продав їм будинок за 1000 грн., передав їм документи на будинок і виїхав не оформивши договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі. Після купівлі будинку вони вселилися в нього, зробили ремонт, а після смерті батьків в будинку залишилася проживати вона з малолітніми дітьми. З часу купівлі будинку вона веде доглядає будинок, обробляє земельну ділянку. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок №44 по вул. Вишневій (Комінтерна) в с. Дмитрівка Бердянського району Запорізької області.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявилась, представник позивача просив розглянути справу у відсутності позивача.

Представник позивача вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Згідно з ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, обставинами, які мають значення для справи, і які у відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України повинен довести саме позивач є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна.

Згідно договору купівлі-продажу від 16.08.1988 року ОСОБА_3 продала ОСОБА_2 житловий будинок в с. Дмитрівка Бердянського району Запорізької області по вул. Комінтерна 44 (а.с.4-7).

Із копії паспорту позивача видно, що вона зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16), але за довідкою виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області ОСОБА_1 не зареєстрована, але проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Комінтерна),44, веде господарство і обробляє земельну ділянку площею 0,30 га з 2000 року. Разом з нею проживають діти: донька - ОСОБА_5 та син - ОСОБА_6 (а.с.23).

Згідно викладених в позовній заяві обставин та пояснень представника позивача ОСОБА_1 та її родичі купили спірний будинок за договором купівлі-продажу, але не оформили його у нотаріуса.

Таким чином, ОСОБА_1 знала, про те, що договір купівлі-продажу не оформлений в належній формі і за цим договором у неї не виникло право власності та право користування спірним нерухомим майном, тому вона повинна була усвідомлювати неправомірність користування нею цим житловим приміщенням.

Аналізуючи в сукупності всі докази по справі суд вважає, що за таких обставин позивачем не доведено добросовісність заволодіння спірним житловим будинком та відкрите, безперервне володіння ним більше десяти років.

Крім того, відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю повинен бути власник майна ОСОБА_2, але не зважаючи на розяснення суду з цього питання ОСОБА_1 та її представник не заявили клопотання про заміну неналежного відповідача на власника спірного майна ОСОБА_2, позовні вимоги не уточнили і не заявили позовні вимоги до власника спірного майна.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя