Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Журавель В.І., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення суми страхового відшкодування, пені, трьох процентів річних, витрат на оплату послуг евакуатора та проведення експертизи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 05 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «Страхова група «ТАС»), у якому просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 9 785 грн 91 коп., пеню у розмірі 4 196 грн 05 коп., 3% річних у розмірі 210 грн 38 коп., витрати на оплату послуг евакуатора у розмірі 400 грн, оплату телеграм у розмірі 129 грн 96 коп., проведення експертизи у розмірі 900 грн, витрати на оплату правової допомоги у розмірі 2 000 грн.

У лютому 2016 року уточнив позов та просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 16 469 грн 34 коп., пеню у розмірі 5 307 грн 65 коп., 3% річних у розмірі 306 грн 09 коп., витрати на оплату послуг евакуатора у розмірі 400 грн, оплату телеграм у розмірі 129 грн 96 коп., проведення експертизи у розмірі 900 грн, витрати на оплату правової допомоги у розмірі 3 250 грн, витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 1 000 грн.

В обґрунтування позову посилався на те, що 09 квітня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), у якій було пошкоджено належний йому автомобіль Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1. Винним у вчиненні ДТП є ОСОБА_5, що встановлено постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 07 травня 2015 року. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС» за полісом обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11 червня 2014 року. Про настання страхового випадку страхову компанію повідомлено у передбачені законом строки.

Позивач звернувся із заявою до страхової компанії про виплату йому страхового відшкодування за пошкодження внаслідок ДТП належного йому автомобіля. 19 серпня 2015 року ним отримано звіт про оцінку майна, яким встановлено вартість відновлення пошкодженого автомобіля - 27 435 грн 10 коп., вартість матеріального збитку - 20 201 грн 56 коп. Не погодившись із вказаним звітом, він замовив висновок судового експерта, виконаний 09 червня 2015 року, яким було встановлено реальну ринкову вартість відновлюваного ремонту на дату дослідження - 45 182 грн 39 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 29 298 грн 56 коп. Відповідач здійснив часткову виплату страхового відшкодування за первісною оцінкою, здійсненою 19 серпня 2015 року, у розмірі 19 512 грн 65 коп. У відповідь на звернення про доплату страхового відшкодування ним отримано відмову. У зв`язку із тим, що страхова компанія станом на 10 липня 2015 року не здійснила виплату страхового відшкодування у повному обсязі у добровільному порядку, допустила прострочення грошового зобов`язання, наявні підстави для застосування передбаченої законом відповідальності (пеня та 3% річних).

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 16 469 грн 34 коп., 5 307 грн 65 коп. пені, 3% річних у розмірі 306 грн 09 коп., 980 грн витрат на послуги експерта, 1 250 грн витрат на правову допомогу. Вирішено питання про судовий збір. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 05 травня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 4 902 грн 82 коп., 279 грн 97 коп. пені, 3% річних у розмірі 38 грн 28 коп. У частині стягнення з ПрАТ «Страхова група «ТАС» 980 грн витрат на послуги експерта та 1 250 грн витрат на правову допомогу рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про судовий збір.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено за правилами ст. 212 ЦПК України, правильно застосувавши ст. ст. 6, 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», постанову Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»,апеляційний суд правильно виходив із вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля у розмірі 29 298 грн 56 коп, встановленої експертом станом на 29 травня 2015 року, тобто дату, найбільш наближену до дати заподіяння збитків (ДТП).

Відповідно до змісту пункту 36.2. статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Відрахований апеляційним судом із суми страхового відшкодування розмір податку на додану вартість є сумою оподаткування операцій з придбання складових транспортного засобу, які необхідно замінити, послуг проведення ремонтних, малярних, зварювальних тощо робіт, а не операції з надання послуг страхування, а тому положення п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у спірних правовідносинах застосовано правильно.

Доводи касаційної скарги є необґрунтованими, висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають та зводяться до переоцінки доказів судом, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 05 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

В.І. Журавель

О.В. Закропивний