У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 14 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 24 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із зазначеним вище позовом, у якому з урахуванням уточнень просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 128 493 грн 33 коп.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 07 грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, згідно із яким остання отримала кредит у розмірі 158 166 грн на придбання 9/20 частини житлового будинку по АДРЕСА_1.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 18 червня 2009 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було звернуто стягнення на іпотечне майно - житловий будинок по АДРЕСА_1, але судове рішення не було виконане.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 14 грудня 2011 року, яке набрало законної сили 25 грудня 2011 року, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без розгляду та задоволено зустрічний позов ОСОБА_4, яким кредитний договір від 07 грудня 2007 року розірвано, визнано незаконним одностороннє підняття ПАТ КБ «ПриватБанк» відсоткової ставки за цим договором до 25,48 % річних та зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» провести перерахунок з 01 лютого 2009 року нарахованої процентної ставки в розмірі, не вище 16,08 % річних.

На виконання судового рішення банком було проведено перерахунок заборгованості за кредитним договором від 07 грудня 2007 року і станом на 25 грудня 2011 року її розмір становить 128 493 грн 33 коп., із яких: 107 668 грн 16 коп. - заборгованість за кредитом, 14 825 грн 75 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2 562 грн 50 коп. - заборгованість із комісії; 3 436 грн 92 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Посилаючись на наведені вище обставини, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило позов задовольнити.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 14 квітня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 24 травня 2016 року, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 07 грудня 2007 року у розмірі 128 493 грн 33 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом - 107 688 грн 16 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом - 14 825 грн 75 коп., заборгованість із комісії за користування кредитом - 2 562 грн 50 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором - 3 436 грн 92 коп., судові витрати 1 927 грн 40 коп., всього 130 420 грн 73 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, оцінивши докази, подані сторонами (ст. 212 ЦПК України), виходив із того, що позичальник не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, має прострочену заборгованість, яка повинна бути стягнута з нього. При цьому, суд зазначив, що розірвання кредитного договору на підставі судового рішення не звільняє ОСОБА_4 від обов'язку сплатити банку заборгованість, що виникла до набрання ним законної сили, в межах відсоткової ставки, зазначеної у вказаному рішенні - 16,08 %.

Строк позовної давності ПАТ КБ «ПриватБанк» не пропущено.

Висновки судів є правильними, відповідають обставинам справи, а також узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судами правильно застосовані.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 14 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 24 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик