Справа № 393/912/15-ц
28 січня 2016 року смт.Новгородка
Новгородківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді Мохонько К.М.
за участю секретаря Макаренко Л.Л.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новгородка цивільну справу за позовною заявою Споживчого товариства "Новгородківське СТ Прометей" до ОСОБА_1 про стягнення боргу
Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 7389 грн. 27 коп. заборгованості, яка виникла у відповідача під час роботи продавцем в магазині, що належить позивачу.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав усні пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач до суду не з"явився, про причини неявки не повідомив, ніяких заяв не подавав.
На підставі ухвали суду від 28.01.16р. розгляд справи здійснюється в заочному порядку.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи суд зясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно наказу позивача № 14а від 01.07.12р. ОСОБА_1 зарахована продавцем з 1.07.2012 року (а. с. 4).
Між СТ "Новгородківське СТ Прометей" (позивачем) і продавцем магазину № 74 с. Верблюжка ОСОБА_1 (відповідачем) укладений договір від 01.07.12р. про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, який підписаний сторонами (а. с. 3).
В пояснювальній записці від 04.03.14р. ОСОБА_1 написала, що вона не відмовляється від боргів, які за нею рахуються та зобов"язується повертати по можливості помісячно. Товару, який придатний до продажу майже відсутній. Залишки товару прострочені (а. с. 13).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 134, ст. 135-1, 138 КЗпПУ відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, якщо: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.
Письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо пов"язані зі зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.
В наявних матеріалах справи відсутні будь-які докази передачі майна (товарів) відповідачу під час прийняття її позивачем на роботу продавцем в магазин № 74 та оформлення договору про повну матеріальну відповідальність.
Крім того, в будь-якому випадку позивач пропустив строк позовної давності в один рік для звернення до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпПУ для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.
Аналогічна правова позиція міститься в пункті 20 Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.92р. "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" (зі змінами).
Днем виявлення шкоди є день складання інвентаризаційного опису 8 січня 2013 року. Позовна давність в один рік закінчилась 9 січня 2014 року. Позивач звернувся до суду 20 листопада 2015 року, що підтверджується відбитком штампу суду на позовній заяві.
Посилання представника позивача на те, що питання позовної давності, в тому числі і строк (3 роки), регулюється нормами ЦК України, є невірним, так як ст. 233 КЗпПУ є спеціальною нормою по відношенню до спірних правовідносин. Тому, не можуть бути застосовані вимоги глави 19 ЦК України "Позовна давність".
В процесі розгляду справи не знайшло свого підтвердження і посилання позивача в тексті позову на те, що: "Згідно розписки між сторонами відповідно до ст. 1046 ЦК України укладений договір позики в якому відповідачка зобов"язалась погасити борг на протязі 6 місяців". Як зазначалось вище, спір між сторонами виник в результаті трудових, а не цивільних, правовідносин.
Таким чином, позов задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 134, 135-1, 138, 233 КЗпП України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 212-215, 218, 222, 224-227 ЦПК України
В задоволенні позовної заяви Споживчого товариства "Новгородківське СТ Прометей" до ОСОБА_1 про стягнення боргу повністю відмовити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Новгородківський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Копії заочного рішення направити сторонам по справі.
Суддя Мохонько К.М.