ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5613/16-ц
провадження № 2/753/3916/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2016 р. Дарницький районний суд м.Києва в особі судді

Вовка Є.І., при секретарі Біді В.В., в приміщенні Дарницького районного суду м.Києва, в судовому засіданні по розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, встановлення місця проживання дитини, треті особи: Служба у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації та Служба у справах дітей Вінницької міської ради,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2016 року до Дарницького районного суду м.Києва позивач звернулася з вказаним позовом, в якому просила про наступне.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 28.04.2010 р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 559.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання матері - ОСОБА_3 за адресою: 21029, АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем спільного господарства не веде, шлюбні стосунки тривалий час не підтримує, примирення між сторонами неможливе.

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір»ю - ОСОБА_3 за адресою: 21029, АДРЕСА_1.

Позивач позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність (а.с. 61)

Відповідач визнав позов, просив розглянути справу у його відсутність (а.с. 65)

Служба у справах дітей Вінницької міської ради надала акт обстеження умов проживання вказаної дитини, проти встановлення вказаного її місця проживання не заперечувала.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши всі матеріали справи, враховуючи положення ч.2 ст.64 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 28.04.2010 р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 559 (копія свідоцтва про шлюб а.с.10).

Позивач з відповідачем спільного господарства не веде, шлюбні стосунки тривалий час не підтримує, примирення між сторонами неможливе.

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження а.с.11), яка проживає з матір'ю ОСОБА_3 за адресою її реєстрації: 21029, АДРЕСА_1 (а.с.19), окремо від батька - ОСОБА_4, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.17).

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Сторона позивача звернулася з заявою до Служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації, на що остання надала висновок обстеження житлово - побутових умов проживання від 03.06.2016 р. (а.с.64), в якому зазначено, що для дитини -ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, створені належні умови проживання та розвитку в сім'ї матері - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року передбачено: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Положенням ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, зокрема встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Суд враховує, що дитина потребує як уваги матері так і уваги батька. Згідно зі ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Проаналізувавши наведені дані, положення ст.112 Сімейного Кодексу України, враховуючи також, що спільне життя подружжя суперечить інтересам обох сторін, суд вважає, що належить позов задовольнити.

Суд вважає, що відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» належить: стягнути на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_4 1102 грн. 40 коп. - судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208, 209, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 28.04.2010 р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис

№ 559.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю - ОСОБА_3 за адресою: 21029, АДРЕСА_1.

Стягнути на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_4 1102 грн. 40 коп. - судовий збір.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: