Справа № 149/2179/16-ц
Провадження №2/149/899/16
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2016 р. м.Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олійника І.В.

за участі секретаря Янюк А.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кустовецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

26.08.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з цивільним позовом до Кустовецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Позов, з урахуванням уточненої позовної заяви, мотивовано тим, що 11.02.2005 року помер батько позивача - ОСОБА_2, який у відповідності до заповіту від 05.04.2003 року заповів все належне йому майно позивачу ОСОБА_1 Позивач зазначає, що вона прийняла спадщину за померлим ОСОБА_2 та отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна. Разом з тим, оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул.Горького, 43 в с.Рогинці Хмільницького району Вінницької області не представляється можливим, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок.

За таких обставин позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул.Горького, 43 в с.Рогинці Хмільницького району Вінницької області, що належав померлому 11.02.2005 року ОСОБА_2

У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення.

Враховуючи подані сторонами заяви, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Свідоцтвом про смерть серії І-АМ №255645 (а.с.6) підтверджено, що ОСОБА_2 помер 11.02.2005 року в с.Рогинці Хмільницького району Вінницької області.

Відповідно до заповіту від 05 квітня 2003 року, посвідченого секретарем Кустовецької сільської ради, ОСОБА_2 заповів все належне йому майно - ОСОБА_1. Заповіт зареєстровано в реєстрі за №6. Заповіт не змінено і не відмінено (а.с.38).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, серед якого житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул.Горького, 43 в с.Рогинці Хмільницького району Вінницької області.

Вказане підтверджується довідкою Кустовецької сільської ради №406 від 26.08.2016 року (а.с.12), а технічні характеристики будівель наведені в технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданий АПНВП "ВІЗИТ" від 09.08.2016 року (а.с.7-8). При цьому суд враховує, що у технічному паспорті відсутні відмітки що про те, що дане нерухоме майно є самочинно побудованим, наявний запис про відсутність правовстановлюючих документів. Як вбачається з технічного паспорта житловий будинок та господарські споруди були збудовані 1965, 1970, 1975, 1976 роках.

Довідкою Кустовецької сільської ради №406 від 26.08.2016 року (а.с.12) також підтверджено, що ОСОБА_2, який помер 11.02.2005 року, постійно проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. До дня смерті з ним, без реєстрації, проживала донька ОСОБА_1

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.

Отже, судом встановлено, а також доведено належними та допустимими доказами факт належності вищевказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами ОСОБА_2 Здобуті докази свідчать про те, що за життя він володів, користувався та розпоряджався вищевказаним будинковолодінням, яке перебувало у його власності, відповідно до вимог діючого на той момент законодавства.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

З копій фрагментів спадкової справи (а.с.19-23, 37-43), заведеної в.о. державного нотаріуса Хмільницької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3, вбачається, що після смерті ОСОБА_2, який помер 11.02.2005 року, заведено спадкову справу №350/2005. З заявою про прийняття спадщини за законом звернулась донька померлого - ОСОБА_1, якій було видано свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна. Інші спадкоємці по даній спадковій справі з заявами про прийняття та/або про відмову від спадщини не звертались та відповідно свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Листом приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу ОСОБА_4 (а.с.13) ОСОБА_1 повідомлено, що свідоцтво на право на спадщину на спадкове майно, не може бути видано, у разі відсутності правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом.

За таких обставин, наявні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки матеріалами справи, дослідженими судом, доведено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, яка у строк, визначений статтею 1270 ЦК України, подала заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна. Відповідач визнає позов в повному обсязі, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, а тому перешкод в прийнятті позивачем спадщини суд не вбачає.

Судові витрати залишити за сторонами.

Керуючись ст.ст. 1218, 1220, 1222-1223, 1268, 1269, 1270, ЦК України, ст. ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул.Горького, 43 в с.Рогинці Хмільницького району Вінницької області та належав ОСОБА_2, який помер 11.02.2005 року.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його оголошення, а особами які не приймали участь у судовому засіданні протягом цього ж строку з дня отримання копії рішення.

Суддя Олійник І. В.