Справа №265/5559/16-ц
Провадження №2-о/265/525/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря Федорової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання разом зі спадкодавцем, зацікавлена особа: ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про встановлення факту сумісного проживання з ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1, з січня 2010 року по день смерті, тобто до 08 лютого 2016 року. В обгрунтування заяви посилалася на те, що 08 лютого 2016 року померла її свекров ОСОБА_3. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/4 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємицею за заповітом є її онука ОСОБА_2, яка відмовилася від спадщини на її користь, як спадкоємця четвертої черги, оскільки вона проживала однією сімєю разом з померлою з січня 2010 року. Спадщину вона прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до Четвертої Маріупольської державної нотарілаьної контори у встановлений законом шестимісячний термін 27 липня 2016 року. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцю четвертої черги їй було відмовлено, тому як факт проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем повинен бути підтверджений рішенням суду. На підставі викладеного просить встановити факт її сумісного проживання разом з ОСОБА_3 однією сім'єю у квартирі АДРЕСА_2 в період з січня 2010 року по день її смерті, тобто 08 лютого 2016 року.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4, діюча на підставі договору про надання правової допомоги, не з'явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутності, просили заяву задовольнити.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, до суду надійшла заява про розгляд справи в її відсутності, просила заяву ОСОБА_1 задовольнити.

З'ясувавши думку учасників процессу, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 померла 08 лютого 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 938057, виданим 08 лютого 2016 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с. 4).

Після її смерті залишилося майно у вигляді 1/4 частини квартири АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 28 липня 2010 року Четвертою Маріупольською державною нотаріальною конторою та зареєстрованим в реєстрі за № 2-2103 (а.с. 7, 8).

Згідно заповіту, посвідченого 22 лютого 2011 року державним нотаріусом Четвертої державної нотарілаьної контори ОСОБА_5, ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_2 (а.с. 9).

Як вбачається із заяви, посвідченої 20 липня 2016 року нотаріусом нотаріального округу міста Лангепас Ханти-Мансійського автономного округу Югри Тюменської області Російської Федерації, зареєстрвоаної в реєстрі за № 4-3704, ОСОБА_2 відмовилася від спадкування належній їй відповідно до заповіту частки спадщини після смерті ОСОБА_3, на користь спадкоємця за законом четвертої черги ОСОБА_1 (а.с. 10).

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 вересня 2016 року, виданої нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_3, оскільки спадкодавиця та спадкоємець зареєстровані за різними адресами (а.с. 12).

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Факт сумісного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_4 з січня 2010 року по день смерті ОСОБА_3, тобто 08 лютого 2016 року, підтверджується актом, складеним 29 червня 2016 року головою КСН «Центральний» за підписами трьох сусідів квартир № 1, № 26 та № 18 (а.с. 6).

Сукупність зібраних доказів дає підстави суду прийти до висновку, що ОСОБА_1 постійно проживала разом з ОСОБА_3, з січня 2010 року по день її смерті, тобто до 08 лютого 2016 року, та своєчасно прийняла спадщину. Встановлення даного факту тягне для заявника юридичні наслідки у вигляді оформлення спадкових прав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 60, 61, 213-215, 256 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання разом зі спадкодавцем, зацікавлена особа: ОСОБА_2, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ОСОБА_3, померлою 08 лютого 2016 року, за адресою: АДРЕСА_1, з січня 2010 року по день смерті останньої, тобто 08 лютого 2016 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Т.С. Адамова