Справа № 333/7177/15-ц
Пр. № 2/333/183/16
28 січня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого-судді Наумова І.Й.
при секретарі Кунець В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ реєстрації громадян Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області про визнання особи такої, що втратила право користування квартирою, зняття з реєстрації, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою, зняття з реєстрації. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що їй на підставі Договору дарування ВТС НОМЕР_1, реєстровий номер №3-209, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Запорізької нотаріальної контори Кисельовою В.В. належить квартира АДРЕСА_1. Зазначену квартиру їй подарували батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_4. В спірній квартирі зареєстровані: позивач ОСОБА_1, донька позивача ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 - батько позивача. Відповідач зареєстрований, але фактично з 1998 року не проживає в квартирі АДРЕСА_1. Основним квартиронаймачем є позивач, яка несе весь тягар по сплаті комунальних послуг, місце проживання відповідача позивачу не відомо, добровільно відповідач не бажає знятися з реєстрації. Реєстрація відповідача в квартирі, яка належить позивачу, є перешкодою у розпорядженні власністю,створює для неї певні зобов'язання стосовно сплати житлово-комунальних послуг та обтяження її прав щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном, узв'язку з чим позивач змушена звернутися за захистом своїх законних прав до суду.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимого підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, заяв та клопотань до суду не надавав.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, та на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалити заочне рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно Договору дарування ВТС НОМЕР_1 від 22.02.1997 року, реєстровий номер №3-209, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Запорізької нотаріальної контори Кисельовою В.В. позивачу ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1. Зазначену квартиру позивачу подарували батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.3-4).
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, з Державного реєстру іпотек за №50603063 від 23.12.2015 року за відомості щодо квартири АДРЕСА_1 відсутні (а.с.27).
Згідно Довідки МКП «Основаніє» №643 від 17.09.2015 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, її донька ОСОБА_5 та ОСОБА_2, який з 1998 року не проживає за зазначеною адресою(а.с.6).
Згідно Акту про не проживання МКП «Основаніє» від 16.09.2015 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, її донька ОСОБА_5 та ОСОБА_2, який з 1998 року не проживає за зазначеною адресою (а.с.7).
Згідно Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 14.09.2015 року між МКП «Основаніє» позивач як власник і основний наймач квартири АДРЕСА_1 повинна сплачувати комунальні послуги (а.с.8).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, яка є сусідкою позивача, пояснила, що більше двадцяти років проживає в будинку, але за цей час не бачила відповідача ОСОБА_2 - батька позивачки.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, яка є сусідкою позивача, пояснила, що батька позивачки ніколи не бачила.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною першою статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно зі ст. 155 ЖК України житлові будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування житловим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає в квартирі тривалий час, суд дійшов висновку про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою.
Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог.
Разом з тим, зняття особи з реєстраційного обліку вчиняють органи на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування чи виселення.
Так, як суду не були надані доказі відмови вказаних органів здійснити зняття з реєстраційного обліку відповідача, вказана позовна вимога є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.
Задоволення позовних вимог про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є достатнім способом захисту порушеного права позивача. В межах виконання рішення суду у зазначеній частині, відповідач підлягає зняттю з реєстраційного обліку у спірній квартирі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 321, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57, 58, 60, 169, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ реєстрації громадян Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області про визнання особи такої, що втратила право користування квартирою, зняття з реєстрації, - задовольнити частково.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності на квартиру АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_2таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя І.Й. Наумова