Справа № 369/9524/16-ц
Провадження № 2/369/4138/16
У Х В А Л А

іменем україни

27 жовтня 2016 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Одночасно з позовною заявою позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що вона звернулась з позовом до суду до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

У власності ОСОБА_2 знаходиться майно, що було придбане ними під час шлюбу, а саме земельна ділянка площею 0,0640 га, кадастровий номер :01:003:0028, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Білогородська, 148/58, та житловий будинок загальною площею 298,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Білогородська, 148/58.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 відмовляється добровільно поділити вказане майно, яке набуте ними під час шлюбу, тому в неї існують підстави вважати, що ОСОБА_2 відчужить оформлене на нього спільне майно. На даний час, майно, що є обєктом спільної сумісної власності належить відповідачу ОСОБА_2, тому в неї існують підстави вважати, що відповідач може відчужити його на користь третіх осіб.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила вжити заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні бути зазначені причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У відповідності до вимог ст. 152 ЦПК України визначений чіткий перелік видів забезпечення позову.

Звертаючись з даною заявою про забезпечення позову позивач ОСОБА_1 не вказала, який саме вид забезпечення позову необхідно застосувати для вжиття заходів забезпечення позову, а вказала лише в прохальній частині заяви спірні земельну ділянку та жилий будинок, які є предметом спору.

Дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки в змісті вимог в заяві про забезпечення позову позивачем не вказано, який конкретно вид забезпечення позову необхідно застосувати при вжитті заходів забезпечення позову, а лише зазначено спірні земельну ділянку і жилий будинок.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня винесення ухвали або отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук