Провадження № 2/127/386/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 січня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді: Жмудя О.О., при секретарі судового засідання Шарапанівському Р.П.,

за участі позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 центру соціальної реабілітації дітей-інвалідів «Промінь» Міністерства соціальної політики України та Міністерства соціальної політики України про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 центру соціальної реабілітації дітей - інвалідів «Промінь» Міністерства соціальної політики України, міністерства соціальної політики України про стягнення недоплаченої заробітної плати та відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог від 25.12.2015 року позивач представник позивача ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача ОСОБА_4 центру соціальної реабілітації дітей - інвалідів «Промінь» Міністерства соціальної політики України на користь позивача 6 029,36 грн. в якості недоплаченої упродовж вересня 2011 року - червня 2013 року надбавки - 20 відсотків до посадового окладу (ставки заробітної плати), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.03.2011 року №373 «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно - технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування», мотивуючи свої вимоги тим, що спірна надбавка не виплачувалася без правових на те підстав.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві та заяві про зменшення розміру позовних вимог від 25.12.2015 року, та просили їх задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_4 центру соціальної реабілітації дітей - інвалідів «Промінь» Міністерства соціальної політики України - ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у письмовому запереченні в якому також просив суд застосувати строки позовної давності від 26.01.2016 року, яке долучене до матеріалів справи.

Представник відповідача - Міністерства соціальної політики України - у судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 31.08.2000 року працювала на посаді вчителя у ОСОБА_4 центрі соціальної реабілітації дітей - інвалідів «Промінь» Міністерства соціальної політики України, в подальшому переведена на посаду вчителя реабітолога, що підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1 (а.с. 5) та розрахунковими листами (а.с. 46-48).

Відповідно до ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами; конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2011 року №373 «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно - технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування» було установлено надбавку у розмірі 20 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати) педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів I-II рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування (постанова набрала законної сили 01 вересня 2011 року).

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 року №88 «Про внесення змін до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.03.2011 року №373» були внесені зміни до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.03.2011 року № 373, а саме: в абзаці першому слова «в розмірі» замінено словами «у граничному розмірі»; доповнено пункт після абзацу першого новим абзацом такого змісту: «Розмір надбавки встановлюється керівником закладу (установи) у межах фонду оплати праці» (постанова набрала законної сили 11 квітня 2014 року).

Таким чином, у період з березня 2011 року до квітня 2014 року педагогічні працівники мали право на отримання вказаної 20% надбавки до посадового окладу (ставки заробітної плати).

Заперечуючи проти позовних вимог, представник позивача, як на одну з підстав, посилається на ту обставину, що ОСОБА_4 центр соціальної реабілітації дітей - інвалідів «Промінь» Міністерства соціальної політики України не належить до системи навчально - освітніх закладів сфери управління Міністерства освіти і науки України, а є державною реабілітаційною установою для дітей-інвалідів сфери управління Міністерства соціальної політики України, цільовим призначенням якої є здійснення комплексу реабілітаційних заходів, спрямованих на розвиток дітей - інвалідів та коригування порушень їх розвитку, навчання їх основним соціальним та побутовим навичкам, розвиток здібностей, створення передумов для інтеграції у суспільство, а тому положення постанови Кабінету Міністрів України від 23.03.2011 року №373 «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно - технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування» не розповсюджується на його працівників, у тому числі і на позивача ОСОБА_1

Однак, суд критично оцінює дане твердження, оскільки позивач ОСОБА_1 працювала на посаді вчителя у ВЦСРДІ «Промінь», є педагогом трудової реабілітації, а тому на неї розповсюджувалися положення постанови Кабінету Міністрів України від 23.03.2011 року №373 «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно - технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування».

Таким чином, суд приходить до висновку, що невиплачена заробітна плата підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 центру соціальної реабілітації дітей - інвалідів «Промінь» Міністерства соціальної політики України як з роботодавця позивача ОСОБА_1

Щодо заяви представника відповідача ОСОБА_4 центру соціальної реабілітації дітей - інвалідів «Промінь» Міністерства соціальної політики України про застосування строків позовної давності, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову і з даної підстави з огляду на наступне.

Статтею 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки; у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» від 15.10.2013 року № 8-рп/2013 в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у системному зв'язку з положеннями статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР (зі змінами) необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Що стосується визначення розміру недоплаченої заробітної плати, яка підлягає стягненню, з урахуванням спірної надбавки, то суд виходить з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2011 року № 373 «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно - технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування» було установлено надбавку у розмірі 20 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати).

Спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров'я України «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення» від 05.10.2005 року № 308/519 передбачено підвищення окладів працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення у зв'язку зі шкідливими і важкими умовами праці, а тому вказане підвищення є складовою посадового окладу, з розміру якого вираховується спірна надбавка.

Як вбачається з розрахунків, наданих сторонами, «оклад зі шкідливістю» позивача ОСОБА_1 складав: вересень 2011 року 1 515,60 грн., жовтень 2011 року 1 560,00 грн., листопад 2011 року 1560, 00 грн., грудень 2011 року 1 437, 43 грн., січень 2012 року 1 827, 60 грн., лютий 2012 року 1 827, 60 грн., березень 2012 року 1 827, 60 грн., квітень 2012 року 1 876, 80 грн., травень 2012 року 1 876, 80 грн., червень 2012 року 1 772, 53 грн., серпень 2012 року 344, 72 грн., вересень 2012 року 1908, 00грн., жовтень 2012 року - 1 268, 60 грн., листопад 2012 року 972, 60 грн., грудень 2012 року 1800, 73 грн., січень 2013 року 1 427, 15 грн., лютий 2013 року 783, 14 грн., березень 2013 року 1289, 34 грн., квітень 2013 року 1 115, 24 грн., травень 2013 року 1 049, 61 грн., червень 2013 року 105, 98 грн.

Отже, розмір недоплаченої спірної надбавки за вказаний період відповідно до поданих розрахунків складає: 6 029, 36 грн. (сума визначена без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов'язкових платежів) недоплаченої заробітної плати, що не заперечується сторонами у содовому засіданні.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути 6 029, 36 грн. (сума визначена без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов'язкових платежів) недоплаченої заробітної плати.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_4 центру соціальної реабілітації дітей - інвалідів «Промінь» Міністерства соціальної політики України на користь на користь держави 487,20 грн. судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213 -215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 центру соціальної реабілітації дітей-інвалідів «Промінь» Міністерства соціальної політики України () на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 6 029, 36 грн. (сума визначена без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обовязкових платежів) недоплаченої заробітної плати.

Стягнути з ОСОБА_4 центру соціальної реабілітації дітей-інвалідів «Промінь» Міністерства соціальної політики України на користь держави 487, 20 грн. судового збору

Допустити рішення суду до негайного виконання в частині стягнення недоплаченої заробітної плати за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Жмудь