Номер справи 623/5190/15-ц
Номер провадження 2/623/152/2016
01 лютого 2016 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Бєссонової Т.Д.
за участю секретаря Ноль С.В.
судового розпорядника Максименко Р.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи : ОСОБА_4, ОСОБА_5, Ізюмський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
03 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду с позовною заявою до ОСОБА_3, треті особи : ОСОБА_4, ОСОБА_5, Ізюмський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
На підтвердження позовних вимог зазначає, що йому на підставі договору купівлі- продажу від 15 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Кардашиною Г.І., та зареєстрованого в реєстрі за № 4529 належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1
В зазначеному житловому будинку за його згодою 07 квітня 2011 року здійснила реєстрацію місця проживання відповідач ОСОБА_3, з якою він на той час перебував у шлюбі з 21 вересня 2011 року.
В зв'язку з припиненням подружніх стосунків 26 січня 2013 року шлюб між сторонами розірвано.
З січня 2013 року відповідач в будинку не мешкає, участі у витратах на утримання будинку не бере, житлом не цікавиться, речей, які б належали відповідачці в будинку немає
Жодних перешкод в користуванні житловим приміщенням ОСОБА_3 він не чинить.
Реєстрація місця проживання відповідачки в його будинку позбавляє його права користуватися субсидією, а також перешкоджає праву розпорядження своєю власністю.
Просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку за адресою: АДРЕСА_1
В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилась.
Справа призначалась до розгляду неодноразово, відповідачеві ОСОБА_3 направлялися повістки, які поверталися до суду як не вручені поштою з відміткою "за закінченням терміну зберігання".
Судом направлявся запит до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області щодо повідомлення інформації про місце проживання відповідача ОСОБА_3
З відповіді вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1, за якою і направлялись повістки.
Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Зазначене свідчить, що відповідач ОСОБА_3 не бажає отримувати повістки та не цікавиться розглядом справи.
Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст.157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки, або оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними.
Неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.
Неявку відповідача ОСОБА_3 в судове засідання та небажання отримувати повістки суд розцінює як зловживання своїми правами та обов'язками з метою затягнути розгляд справи на невизначений строк.
Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача ОСОБА_3, оскільки вона належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не з"явилась в судове засідання, заперечень проти позову не надала, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджено поштовими повідомленнями, заяви про відкладенні розгляду справи або розгляд справи у її відсутності не надала.
Треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з»явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали.
Представник Ізюмського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в судове засідання не з»явився, заперечень проти позову не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи не надав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Згідно договору купівлі-продажу від 15 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Кардашиною Г.І., та зареєстрованого в реєстрі за № 4529 позивачеві ОСОБА_2 належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.(а.с.7)
Матеріалами справи встановлено, що в даному житловому будинку зареєстрована з 07 квітня 2011 року відповідачка у справі ОСОБА_3 (а.с.12-16)
Відповідач ОСОБА_3 зареєстрована в будинку за адресою: АДРЕСА_1 як член сім»ї власника будинку.
Згідно довідки про склад сім»ї виданої головою квартального комітету кварталу № 2 та посвідченої виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської області 23 листопада 2015 року в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_3 колишня дружина позивача, але за вказаною адресою не проживає (а.с.5)
Оскільки житловий будинок вул. Кам»янській, 3 в м. Ізюмі Харківської області належить позивачеві ОСОБА_2 на праві приватної власності, до правовідносин, що виникли між сторонами у зв'язку з користування цим житлом, зокрема, при розгляді спору щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мають бути застосовані положення Цивільного кодексу України.
Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати визначається його власником.
Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члени сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.
Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше. Як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справ розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилось - до початку розгляду справи по суті.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Згідно акту складеного головою квартального комітету кварталу № 2 та посвідченого виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської області 23 листопада 2015 року в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_3, але з січня 2013 року в будинку не проживає, її речей в будинку не має. Утримання будинку та сплату комунальних послуг здійснює ОСОБА_2 (а.с.6)
В зв'язку з тим, що відповідачем не надано до суду доказів в підтвердження того, що вона належним чином користується спірним житлом, виконує обов'язки з утримання житла, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими.
Відповідач порушує права позивача тим, що не знялася з реєстрації як така, що не проживає і не користується жилим приміщенням.
Реєстрація місця проживання відповідача ОСОБА_3 в будинку, що належить на праві власності позивачеві ОСОБА_2 обмежує права позивача у здійсненні права володіння, користування та розпорядження майном.
За таких обставин позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11,60,209,212,214-215,218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 особою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку за адресою: АДРЕСА_1 Харківської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий суддя: