Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Кредитної спілки «Союз Дніпро», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору поруки недійсним та за позовом ОСОБА_7 до Кредитної спілки «Союз Дніпро», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання договору поруки недійсним, за касаційними скаргами ОСОБА_7, в інтересах якої дії ОСОБА_8, та ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_9, на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 рокуОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати недійсним договір поруки від 19 червня 2014 року № 1449/14, укладений між КС «Союз-Дніпро» та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4

На обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона дійсно підписала договір поруки від 19 червня 2014 року з КС «Союз-Дніпро», але під впливом тяжких обставин. Так як до підписання договору поруки її примусила ОСОБА_5, яка була безпосереднім її керівником та від якої вона повністю залежала разом із своєю неповнолітньою дитиною, шляхом погроз і психологічного тиску змусила підписати її договір поруки.

У червні 2015 року ОСОБА_7 звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати недійсним договір поруки від 19 червня 2014 року № 1449/14, укладений між КС «Союз-Дніпро» та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4

На обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що працюючи на посаді старшого оператора ПП «Лукойл-Україна», вона кожного дня підписувала багато різноманітних документів та припускає, що її рідна сестра ОСОБА_5, скориставшись довірою, підсунула їй договір поруки, а вона, в свою чергу, підписала його, сприйнявши, як один з документів, підписання яких входило до її обов'язків, тим самим ввела її в оману.

Про існування договору поруки та про те, що вона є поручителем за кредитним договором, позивач дізналась, лише коли їй зателефонували з КС «Союз-Дніпро» з питанням щодо погашення зобов'язань по вищезазначеному кредитному договору. Позивач вважає, що ОСОБА_5 обманним шляхом здобула її підпис на договорі поруки.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року, у задоволені позовів відмовлено.

У касаційних скаргах ОСОБА_7, в інтересах якої дії ОСОБА_8, та ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_9, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційних скарг не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 19 червня 2014 року між КС «Союз-Дніпро» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 1449/14, відповідно до якого ОСОБА_5 отримала грошові кошти у розмірі 89 460 грн, з кінцевим терміном повернення до 18 червня 2016 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2,3 % у встановлений термін.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 19 червня 2014 року між КС «Союз-Дніпро» та ОСОБА_7, ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 1449/14, згідно умов якого поручителі зобов'язуються перед КС «Союз-Дніпро» нести в повному обсязі відповідальність за невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором .

19 червня 2014 року було укладено договір поруки № 1449/14 між КС «Союз-Дніпро» та ОСОБА_6, згідно умов якого поручитель зобов'язується перед КС «Союз-Дніпро» нести в повному обсязі відповідальність за невиконання позичальником зобов'язань перед банком по погашенню одержаного кредиту відповідно до кредитного договору № 1449/14 від 19 червня 2014 року.

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи від 08 жовтня 2015 року № 3448-15 встановлено, що підпис від імені ОСОБА_6 в графі «Поручитель» договору поруки № 1449/14 від 19 червня 2014 року виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису.

Внаслідок неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором станом на 16 вересня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 106 864 грн 44 коп., яка складається з: 89 460 грн - сума основного боргу; 17 404 грн 44 коп. - сума нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом.

12 лютого 2015 року ОСОБА_4 повідомила Новомосковського міжрайонного прокурора про скоєння злочину ОСОБА_5. у відношенні неї, шляхом примусу її до підписання договору поруки № 1449/14 від 19 червня 2014 року з КС «Союз-Дніпро».

Висновком СДСБЕЗ Новомосковського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року щодо розгляду заяви ОСОБА_4 стосовно неправомірних дій з боку ОСОБА_5., було встановлено, що ОСОБА_4 працювала на ПП «Лукойл-Україна» на автозаправочній станції. Її керівником була начальник комплексних заправок ОСОБА_5 У черні 2014 року остання відвезла ОСОБА_4 до Новомосковського відділення КС «Союз-Дніпро» та, погрожуючи звільненням, змусила підписати договір поруки з метою отримання кредиту. Перевіркою встановлено, що між сторонами виникли господарсько-правові відносини, які повинні вирішуватися в судовому порядку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, дійшов вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст. ст. 58, 60 ЦПК України, не доведено та не надано докази відповідно до викладених обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, а саме: позивачем не було доведено, що договір поруки був укладений під впливом тяжкої обставини, а також внаслідок застосування до поручителя фізичного чи психологічного тиску з боку ОСОБА_5, у зв'язку з чим, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених ОСОБА_4 позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові, виходячи з недоведеності та безпідставності позовних вимог, оскільки позивач не довела обставин, на які посилалася, як на обґрунтування своїх вимог, зокрема суду не надано доказів умисного введення її в оману з боку ОСОБА_5, крім того, при укладенні оспорюваного договору ОСОБА_7 була належним чином ознайомлена з умовами договору поруки, особисто підписавши його.

Доводи касаційних скарг не дають підстав для скасування ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень, тому касаційні скарги ОСОБА_7, в інтересах якої дії ОСОБА_8, та ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_9, підлягають відхиленню, а оскаржувані судові рішення - залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_7, в інтересах якої дії ОСОБА_8, та ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_9, відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова