АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4503/16 Головуючий 1 інст. - Чайка І.В.
Справа № 641/2370/16-ц
Категорія: відшкодування шкоди Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Гуцал Л.В., Трішкової І.Ю.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - ОСОБА_3, про відшкодування шкоди у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою,

у с т а н о в и л а:

В березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи - ОСОБА_3 про відшкодування шкоди у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою.

На обґрунтування позивач вказала, що 12 грудня 2015 року з вини ОСОБА_3, який, керуючи по вулиці Плеханівській в м. Харкові біля стадіону «Металіст» автомобілем «Gelli», державний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 15 січня 2014 року серії НОМЕР_3, не дотримався безпечної дистанції руху та допустив зіткнення з автомобілем «KIA Rio», державний номер НОМЕР_2, власником якого вона є на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 06 листопада 2015 року серії НОМЕР_4, під керуванням її батька ОСОБА_4. Внаслідок ДТП автомобілю позивача завдано механічних пошкоджень.

Постановою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 січня 2016 року визнано, що винним у скоєнні ДТП є ОСОБА_3

Цивільна-правова відповідальність власника автомобіля «Gelli», державний номер НОМЕР_1, який на момент ДТП мав характерні ознаки установи «Всеукраїнське таксі 306», була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Брокбізнес» (далі - ПрАТ «Брокбізнес») згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ-0953726 від 14 січня 2015 року.

Частково сума страхового відшкодування в розмірі 18 805 грн. 80 коп. позивачу відшкодована ПрАТ «Брокбазнес».

Сума в загальному розмірі 8 944 грн. 43 коп. (втрата товарної вартості автомобіля - 7 634 грн. 43 коп., витрати на огляд автомобіля - 350 грн. 00 коп., витрати на проведення експертизи - 450 грн. 00 коп., франшиза - 510 грн. 00 коп.) не відшкодована.

Крім того, цією ситуацією їй завдано моральних страждань, розмірі яких вона оцінює в 1 000 грн. 00 коп.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила задовольнити позовні вимоги та стягнути на її користь з ОСОБА_2 8 944 грн. 43 коп. - на відшкодування матеріальної шкоди, 1 000 грн. 00 коп. - на відшкодування моральної шкоди, вирішити питання про судові витрати.

Відповідач в особі свого представника ОСОБА_5 позов не визнав, посилаючись на те, що ОСОБА_3 не перебував у трудових стосунках з установою «Всеукраїнське таксі 306» та керував автомобілем «Gelli», державний номер НОМЕР_1, на підставі технічного паспорту.

Справа розглянута за відсутності третьої особи - ОСОБА_3, який письмових заперечень на позов не надав.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема зазначає, що автомобіль «Gelli», державний номер НОМЕР_1, передано в користування третьої особи без належного документального підтвердження; належність автомобіля «Gelli», державний номер НОМЕР_1, до служби таксі-306 зафіксовано протоколом з місця ДТП; ОСОБА_2 є приватним підприємцем, одним із видів діяльності якого є надання послуг таксі; під час розгляду справи в адміністративному порядку ОСОБА_3 стверджував, що перебував у трудових стосунках з відповідачем; справа розглянута за відсутності належного повідомлення третьої особи; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди.

Відповідач, третя особа рішення суду першої інстанції не оскаржили, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина 1 статті 1167 ЦК України).

Спеціальними у співвідношенні із наведеними нормами є положення статей 1187, 1188 ЦК України, що визначають порядок відшкодування шкоди, завданою джерелом підвищеної небезпеки.

За загальним правилом частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Матеріали справи свідчать, що 12 грудня 2015 року з вини ОСОБА_3, який, керуючи по вулиці Плеханівській в м. Харкові біля стадіону «Металіст» автомобілем «Gelli», державний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 15 січня 2014 року серії НОМЕР_3, не дотримався безпечної дистанції руху та допустив зіткнення з автомобілем «KIA Rio», державний номер НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 06 листопада 2015 року серії НОМЕР_4, під керуванням батька позивача ОСОБА_4

Постановою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 січня 2016 року визнано, що винним у скоєнні ДТП є ОСОБА_3

Цивільна-правова відповідальність власника автомобіля «Gelli», державний номер НОМЕР_1, який на момент ДТП мав характерні ознаки установи «Всеукраїнське таксі 306», була застрахована в ПрАТ «Брокбізнес» згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ-0953726 від 14 січня 2015 року.

Частково сума страхового відшкодування в розмірі 18 805 грн. 80 коп. позивачу відшкодована ПрАТ «Брокбазнес».

Сума в загальному розмірі 8 944 грн. 43 коп. (втрата товарної вартості автомобіля - 7 634 грн. 43 коп., витрати на огляд автомобіля - 350 грн. 00 коп., витрати на проведення експертизи - 450 грн. 00 коп., франшиза - 510 грн. 00 коп.) не відшкодована.

Вважаючи, що ОСОБА_3 керував автомобілем «Gelli», державний номер НОМЕР_1, який на момент ДТП мав характерні ознаки установи «Всеукраїнське таксі 306», позивач просила стягнути суму невідшкодованої шкоди в розмірі 8 944 грн. 43 коп., а також моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. 00 коп. з ОСОБА_2 - власника цього транспортного засобу.

Пунктом 2.2 Правил дорожнього руху України встановлено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Під час ДТП ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом - автомобілем «Gelli», державний номер НОМЕР_1, мав посвідчення водія НОМЕР_5.

Доказів перебування третьої особи у трудових стосунках з ОСОБА_2 матеріали справи не містять. Не надано таких лдоказів і суду апеляційної інстанції.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, змінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (частина 1 статті 33 ЦПК України).

Як роз'яснено в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залучення співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо неналежного відповідача.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках» від 01 лютого 2012 року судам роз'яснено, що з'ясувавши, що позов пред'явлено до неналежного відповідача, суд має роз'яснити позивачеві право на подачу заяви про заміну відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача. У випадках, коли позивач після відповідних роз'яснень не подав вказану заяву, суд відповідно до частини 5 частини 36 ЦПК України має вирішити питання про залучення цих осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляються самостійних вимог.

Суд першої інстанції, виконуючи зазначені вимоги закону, вирішував питання про залучення до участі у справі в якості належного відповідача ОСОБА_3 Однак заява про заміну відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача ОСОБА_3 подана не була.

В суді апеляційної інстанції представники позивач пояснили, що позов до ОСОБА_3 пред'явлено не було, оскільки під час ДТП останній стверджував, що перебував у трудових стосунках з ОСОБА_2

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Справа розглянута в межах заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги про розгляд справи за відсутності належного повідомлення третьої особи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки сам ОСОБА_3 рішення суду першої інстанції не оскаржив.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п. п. 1, 4, 313, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Л.В.Гуцал

І.Ю.Трішкова