АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 року в справі за поданням головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління у м. Києві Штойки Людмили Романівни про тимчасову заборону у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України до виконання ним своїх зобов'язань перед ОСОБА_4 відповідно до зведеного виконавчого провадження №51513342,-

В С Т А Н О В И Л А :

Головний державний виконавець Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва звернувся в суд із поданням про встановлення тимчасового обмеження права виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відносно ОСОБА_2 до виконання ним своїх зобов'язань, відповідно до зведеного виконавчого провадження №51513342 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 боргу на загальну суму 3 386 204,51 грн.

Подання мотивовано тим, що згідно з відомостями реєструючих органів у боржника відсутнє майно для задоволення вимог стягувача в повному обсязі. Разом з тим, останній вимоги та виклики державного виконавця ігнорує, пояснення щодо причин невиконання судових рішень, а також достовірну інформацію про свій майновий стан не надає, що свідчить про ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього рішеннями суду.

Крім цього, як вказує державний виконавець, до ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві надійшло клопотання стягувача, в якому зазначено, що протягом останніх півроку, з моменту відкриття судом провадження у справі та ухвалення судового рішення, боржник вже двічі виїжджав на відпочинок за кордон.

Посилаючись на викладене та з урахування захисту прав та інтересів стягувача, просив задовольнити подання.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 року подання задоволено.

Обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань за зведеним виконавчим провадженням №51513342:

-перед ОСОБА_4 в розмірі 1083792,00 грн., 468034,84 грн. 89791,42 грн. згідно з виконавчим листом №760/21201/15 (2/760/500/16) від 04.05.2016 виданим Солом'янським районним судом м. Києва;

-перед ОСОБА_4.в розмірі 6 090 грн. згідно з виконавчим листом №760/21201/15 (2/760/500/16) від 04.05.2016 виданим Солом'янським районним судом м. Києва;

-перед ОСОБА_4.в розмірі 1732406,25 грн. згідно з виконавчим листом №760/21203/15 (2/760/1106/16) від 16.05.2016 виданим Солом'янським районним судом м. Києва;

-перед ОСОБА_4.в розмірі 6 090 грн. згідно з виконавчим листом №760/21203/15 (2/760/1106/16) від 16.05.2016 виданим Солом'янським районним судом м. Києва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, діючий в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник стягувача ОСОБА_4 - ОСОБА_6 проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи ухвалу суду законною.

Інші учасники процесу до суду не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Положеннями ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду до закінчення провадження у справі (п. 8).

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що на виконанні у відділі ДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження № 51513342 з примусового виконання виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва №760/21201/15 (2/760/500/16) від 04.05.2016 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики від 28.03.2013 року в сумі 1 083 792,00 грн., процентів в сумі 468034,84 грн., 3% річних в сумі 89 791,42 грн. та судового збору в сумі 6090 грн.; виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва №760/21203/15 (2/760/1106/16) від 16.05.2016 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики, процентами за користування позикою та штрафних санкції у вигляді 3% річних в розмірі 1732406,25 грн. й судового збору в розмірі 6 090 грн.

Судом встановлено, що в межах зведеного виконавчого провадження з метою виявлення майна боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, державним виконавцем були направлені запити до Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві, ДПС України, ПФ України, а також накладено арешт на все майно боржника, внесені відповідні реєстраційні записи щодо обтяження всього рухомого та нерухомого майна боржника. Згідно з відомостями реєструючих органів у боржника відсутнє майно для задоволення вимог стягувача в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі виконавчих листів (а.с.5,7,9,11), постановами державного виконавця від 12 травня 2016 року (а.с.4,6) та від 03.06.2016 року (а.с.8,10) були відкриті виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошових коштів на загальну суму 3 386 204,51 грн., які у подальшому постановою державного виконавця від 19.05.2016 року об'єднані у зведене виконавче провадження №51513342 (а.с.12).

Згідно супровідних листів №№1164/10,1051/7 від 12.05.2016 року та №№ 1288/10,1305/10 від 03.06.2016 року копії зазначених постанов про відкриття виконавчого провадження були надіслані боржнику для виконання на адресу останнього, зазначену у виконавчих листах.

Відповідно до даних пошукової форми про стан пересилання поштових відправлень, розміщеної на офіційному сайті Укрпошти, поштові відправлення надіслані на адресу боржника за номерами (штрих кодовими ідентифікаторами) 030 та 033, вказаними у касових чеках, вручені адресату (одержувачу) особисто 31.05.2016 року та 16.06.2016 року відповідно, об'єктом поштового зв'язку Київ-48 з індексом 03048.

Дана обставина свідчить про обізнаність боржника про відкриття виконавчих проваджень.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 28 червня 2016 року державним виконавцем на адресу боржника простою кореспонденцією було направлена вимога про термінове виконання рішення суду щодо сплати боргу в сумі 3 386 204,51 грн., виконавчого збору та витрат по виконавчому провадженні, а також зазначено необхідність ОСОБА_2 з'явитись до державного виконавця 06 липня 2016 року, однак дана вимога боржником виконана не була.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Проте, ОСОБА_2 вимоги та виклики державного виконавця ігнорує, пояснення щодо причин невиконання судових рішень, а також достовірну інформацію про свій майновий стан не надає, автомобілі, що належать боржнику і на які накладено арешт, знаходяться у розшуку.

Разом з тим. як видно із клопотання ОСОБА_4 та пояснень його представника в суді апеляційної інстанції, протягом останніх півроку боржник вже двічі виїздив на відпочинок за кордон.

Дана обставина не спростована в судовому засіданні представником боржника.

Вказане свідчить про ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, покладених на нього рішеннями суду.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним по справі доказам дав належну оцінку та й прийшов до правильного висновку про ухилення боржником ОСОБА_2 від виконання рішень суду, а тому обґрунтовано задовольнив подання, обмеживши боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань за зведеним виконавчим провадженням 351513342.

У відповідності з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доводи апеляційної скарги про те, що факт ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань не доведений, не заслуговують на увагу, оскільки підтверджуються зібраними по справі доказами, які належним чином не спростовані боржником. Крім того, божником ОСОБА_2 не надано суду доказів того, що ним виконується рішення суду.

Постановлена судом ухвала відповідає вимогам процесуального права і не може бути скасована з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись 303, 307, 312, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, - відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: