Справа №489/6382/15-ц 27.01.2016 27.01.2016 27.01.2016
Справа №489/6382/15-ц
Провадження № 22ц/784/169/16 Суддя першої інстанції Губницький Д.Г.
Категорія 5 Суддя-доповідач апеляційного суду - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої Крамаренко Т.В.,

суддів Буренкової К.О., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою та вселення, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою та вселення.

Позивачка зазначала, що квартира АДРЕСА_1 належить їй та відповідачу на праві спільної частковій власності по ? частині. Вказана квартира розташована на шостому поверсі багатоквартирного житлового будинку та складається з двох житлових кімнат, жилою площею 35,1 кв.м., загальною площею 64,5 кв.м.

Посилаючись на викладене та на те, що відповідач перешкоджає їй у вселенні в квартиру та на те, що дійти згоди щодо порядку користування вказаною квартирою не можливо, позивачка просила суд вселити її у квартиру АДРЕСА_1 та визначити порядок користування вказаною квартирою між нею та відповідачем, виділивши їй в користування житлову кімнату 17,2 кв.м,, а ОСОБА_4 житлову кімнату 17,9 кв.м., залишивши в спільному користуванні приміщення коридору, кухні, вбиральні, ванної кімнати, балкону.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2015 року позов задоволено.

Вселено ОСОБА_5 до квартири АДРЕСА_1. Визначено порядок користування квартирою №23 по вул. Чкалова, 209/1 в м. Миколаєві між співвласниками ОСОБА_5 та ОСОБА_4, виділивши в користування ОСОБА_5 в користування житлову кімнату площею 17,2 кв.м., а ОСОБА_4 - житлову кімнату площею 17,9 кв.м. Залишено інші допоміжні приміщення квартири - коридор площею 12,4 кв.м., кухню - 10,4 кв.м., вбиральню - 1,5 кв.м., ванну кімнату - 3,2 кв.м., балкон - 1,9 кв.м. у спільному користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи та на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалите нове, яким у задоволені позову відмовити.

В запереченнях на апеляційну скаргу, представник позивачки просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Право власника квартири використовувати помешкання для власного проживання закріплене у ст. 383 ЦК України.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Право громадянина на користування належною йому квартирою закріплене і в статті 150 ЖК України.

Чинне законодавство не ставить реалізацію цього права в залежність від того, чи має право власності на такий обєкт лише одна особа, чи він перебуває у власності кількох осіб. Небажання співвласників надати у користування іншому співвласнику належне цим особам майно, є порушенням прав такого співвласника, що підлягають судовому захисту.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч.3 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із зазначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Положеннями ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою частковою власністю.

За положеннями ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації.

У розясненнях, що містяться у п.14 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20 з подальшими змінами зазначено, що квартира, яка є спільною сумісною чи частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 листопада 2013 року за ОСОБА_5 в порядку поділу сумісного майна визнано право власності на ? частини квартири АДРЕСА_1 та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, інша ? частина квартири належить ОСОБА_4 (а.с. 8-10, 34-35).

Вказана квартира, розташована на шостому поверсі багатоквартирного девятиповерхового житлового будинку та складається з двох житлових кімнат: 1 кімната 17,2 кв.м., 2- кімната 17,9 кв.м., коридору площею 12,4 кв.м., кухні-10,4 кв.м., вбиральні 1,5 кв.м., ванної кімнати 3,2 кв.м., балкону 1,9 кв.м., жила площа складає 35,1 кв.м., загальна площа 64,5 кв.м. Отже, кімнати в квартирі є ізольованими та по площі майже рівнозначні, наявний вільний доступ до користування допоміжними приміщення, зокрема балконом, оскільки вихід здійснюється через кухню (а.с.10, 29-30).

Як встановлено судом, в спірній квартирі зареєстрований та проживає відповідач, який не дає згоди на вселення в спірну квартиру ОСОБА_5

Отже, наведене свідчить про наявність перешкод у користуванні належною позивачці власністю з боку відповідача, а також про відсутність між сторонами домовленості щодо порядку користування квартирою, яка перебуває у спільній частковій власності.

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість заявленого позову та задовольнив його, визначивши порядок користування квартирою.

Доводи апеляційної скарги про відсутність перешкод у позивачки щодо користування квартирою є безпідставні, оскільки спростовуються запереченнями проти заявленого позову.

Посилання на невірно обраний позивачкою спосіб захисту порушених прав щодо визначення порядку користування квартирою на увагу не заслуговують, оскільки вказана квартира знаходиться на шостому поверсі багатоквартирного житлового будинку, має приміщення та комунікації, які знаходяться у спільному користуванні, а відтак реальний поділ неможливий.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не можуть бути підставою для скасування рішення суду ухваленого відповідно до закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: