РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року Дзержинський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Подосокорської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу за договором позики від 12.12.2013 року у розмірі 210000 грн., суму інфляції щодо суми основного боргу за договором позики від 12.12.2013 року у розмірі 105534,73 грн., відсотки у розмірі 101286,41 грн., три відсотки річних від простроченої суми 15621,55 грн. та судові витрати у справі.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ним та ОСОБА_2 12.12.2013 року укладено договір позики, на підтвердження якого видано власноруч написані розписки про отримання коштів. Відповідно до умов договору та розписок він передав відповідачу грошові кошти у розмірі 210000 грн., що еквівалентно 26273 доларів США. Гроші займались для придбання автомобіля та оплати страхових послуг. Умовами договору позики передбачено, що основний борг та відсотки за користування позикою відповідач повинен повернути в строк до 31.12.2014 року. Однак відповідач не виконав взяті на себе зобовязання, у звязку з чим просить стягнути з ОСОБА_2 суму основного боргу за договором позики від 12.12.2013 року у розмірі 210000 грн., суму інфляції у розмірі 105534,73 грн., відсотки у розмірі 101286,41 грн., три відсотки річних від простроченої суми 15621,55 грн. та сплачений судовий збір 4324,43 грн.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив ухвалити рішення за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з урахуванням наступного.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору.

Відповідно до ст.ст.1046,1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; договір позики повинен бути укладений в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

12.12.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики грошей, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 210000 грн., що еквівалентно 26273 доларів США, строком повернення до 31.12.2014 року (включно).

Факт не виконання відповідачем взятих на себе зобовязань згідно вказаного договору позики від 12.12.2013 року визнаний сторонами у справі, а тому не підлягає доказуванню.

Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведених норм та встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та стягує з відповідача на користь позивач суму основного боргу за договором позики від 12.12.2013 року у розмірі 210000 грн., суму інфляції щодо суми основного боргу за договором позики від 12.12.2013 року у розмірі 105534,73 грн., відсотки у розмірі 101286,41 грн., три відсотки річних від простроченої суми 15621,55 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 4324,43 грн.

Керуючисьст.ст.6,8,10,11,60,61,209,212-215,218, ЦПК України, ст.ст.526,543,545,554, 1046,1047 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу за договором позики від 12.12.2013 року у розмірі 210000 грн. (двісті десять тисяч), суму інфляції у розмірі 105534,73 грн. (сто пять тисяч пятсот тридцять чотири гривні сімдесят три копійки), відсотки у розмірі 101286,41 грн. (сто одна тисяча двісті вісімдесят шість гривень сорок одна копійка), три відсотки річних від простроченої суми 15621,55 грн. (п'ятнадцять тисяч шістсот двадцять одна гривня пятдесят пять копійок) та сплачений судовий збір 4324,43 грн. (чотири тисячі триста двадцять чотири гривні сорок три копійки).

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий