У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., МазурЛ.М., Нагорняка В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Київського національного університету імені ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Міністерство оборони України, про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року Київський національний університет імені ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, в якому просив виселити відповідачів з кімнат НОМЕР_1, НОМЕР_2 у гуртожитку АДРЕСА_1 та стягнути солідарно з останніх заборгованість за проживання у гуртожитку у сумі 81 258 грн 16 коп.

Позивач посилався на те, що починаючи з 1995 року між ними та Міністерством оборони України було укладено ряд договорів та додаткових угод по них про підготовку спеціалістів, за якими для проживання офіцерів, офіцерів -слухачів та членів їх сімей університет передав Міністерству оборони України блок-секції у гуртожитку АДРЕСА_1, а сім'ї військовослужбовців повинні проводити оплату особисто в бухгалтерію університету в розмірі, встановленому за згодою сторін. Відповідачі у лютому 1998 року на підставі договору про підготовку спеціалістів від 11 вересня 1995 року та додаткової угоди від 28 жовтня 1998 року № 07-94-1, укладеними між Міністерством оборони України та університетом були заселені у кімнати НОМЕР_1, НОМЕР_2 гуртожитку АДРЕСА_1. За час проживання у гуртожитку у відповідачів виникла заборгованість по оплаті за проживання, що складається з оплати за проживання та оплати за використану електроенергію.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року позовну заяву в частині позовних вимог Київського національного університету імені ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про виселення з кімнат НОМЕР_1, НОМЕР_2 у гуртожитку АДРЕСА_1, залишено без розгляду з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року відмовлено у задоволенні позову Київського національного університету імені ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Міністерство оборони України, про стягнення заборгованості.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року, з урахуванням виправлень, внесених ухвалою цього ж суду від 7 грудня 2015 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь Київського національного університету імені ОСОБА_4 78 508 грн 16 коп. заборгованості за проживання у гуртожитку. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та надавши належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 78 508 грн 16 коп. заборгованості за проживання у гуртожитку.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 1 липня 2015 року, у справі № 6-503цс15, та відповідає встановленим у даній справі обставинам, які свідчать про те, що наказами ректора університету від 30 грудня 2009 року № 871-32 від 11 травня 2011 року № 365-32 було збільшено розмір плати за користування житловим приміщенням у гуртожитку, відповідно з 1 січня 2010 року - до 282 грн., а з 1 червня 2011 року - до 402 грн. за одне ліжко-місце. Наявні у справі належні і допустимі докази підтверджують факт ознайомлення відповідачів з наказами ректора про підвищення плати за користування жилим приміщенням, а тому наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
Л.М. Мазур В.А. Нагорняк

Колегія суддів: