Справа № 132/2342/16-ц Провадження № 22-ц/772/3439/2016Головуючий в суді першої інстанції Каращук О. Г.
Категорія 27 Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючої Шемети Т. М.,

суддів: Зайцева А. Ю., Панасюка О. С.,

за участі: секретаря судового засідання Топольської В. О.,

представника ОСОБА_2 - адвоката Катрича П. С.,

представника ПАТ «Універсал Банк» Сидорова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_5 паро розірвання кредитного договору та припинення договору поруки,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22.09.2016 року, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом та висував вимогу розірвати кредитний договір № 15/04/1299-к-07 від 02.11.2007 року, укладений між ПАТ «Універсал Банк» та ним, а також вважати договір поруки від 02.11.2007 року в частині зобов'язання щодо сплати процентів за користування кредитом, - припиненим.

Позов мотивовано тим, що він 02.11.2007 року уклав з ТОВ «Універсал Банк» кредитний договір, за яким отримав 35 000 доларів США (що на день укладення договору становило 176 750 грн) на термін до 01.11.2027 року зі сплатою 13,45 % річних. В цей же день ОСОБА_5 уклала з банком договір поруки на забезпечення взятих ним на себе зобов'язань. Оскільки з моменту укладення кредитного договору відбулася значна девальвація гривні, тобто відбулася зміна істотних умов договору, що не могло бути передбачено сторонами договору та призвело до непосильного тягаря боржника перед кредитором: на сплату процентів за кредитом йде весь сімейний бюджет, то він просив суд розірвати на підставі ст.ст. 607, 652 ЦК України кредитний договір. З тих же підстав просив вважати припиненим і договір поруки в частині оплати процентів за користування кредитом.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 22.09.2016 року позов задоволено частково: розірвано кредитний договір № 15/04/1299-к-07 від 02.11.2007 року, укладений між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 з підстав неможливості його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна сторона не відповідає ( ст. 607 ЦК України).

З таким рішенням суду не погодився відповідач ПАТ «Універсал Банк» та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд порушив норми матеріального права: невірно застосував ст. 607 ЦК України, так як збільшення курсу долара США до гривні не є підставою для розірвання договору, це не є тією істотною обставиною, за яку жодна з сторін не відповідає, адже курс долара США до гривні не був умовою договору. Окрім того, укладаючи договір, позичальник був вільний в виборі валюти, курс валюти не є сталою та зафіксованою величиною і тому його зміна не слугує підставою для розірвання кредитного договору на підставі ст. 652 ЦК України, про що зазначено в Постанові Пленумі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ПАТ «Універсал Банк» Сидоров О.В. підтримав подану апеляційну скаргу з викладених у ній підстав. Представник ОСОБА_2 адвокат Катрич П.С. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, виклав свої пояснення в письмовому вигляді, продублювавши доводи позовної заяви. Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджено повідомленням про вручення рекомендованого відправлення.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Судом встановлено наступне:

-02.11.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 15/04/1299-к-07 (а.с.4-5);

-02.11.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_5 в забезпеченням виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки (а.с.6);

-15.11.2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, за яким предметом іпотеки виступив належний на праві власності ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.33-35).

-Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 04.11.2009 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було стягнуто солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором, яка склалася станом на 15.12.2008 року: 260 463грн. 39 коп. непогашеного кредиту, 34 239 грн. 95 коп. несплачених процентів, 4 110 грн. 50 коп. пені, а всього 298 813 грн. 85 коп.. Рішення набрало законної сили 14.11.2009 року (а.с.25-26).

-18.08.2016 року ОСОБА_2 звертався до банку із заявою про розірвання кредитного договору за домовленістю сторін на підставі ст. 652 ЦК України (а.с.7).

Заявляючи в суді вимоги про розірвання кредитного договору та пов'язаного з ним договору поруки з підстав, передбачених ст. 652 та ст. 607 ЦК України, ОСОБА_2 вказував, що суттєвою зміною обставин, наслідком якої є розірвання кредитного договору стало зростання курсу долара США - валюти кредиту, що призвело до неможливості виконання кредитного зобов'язання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог ОСОБА_2 щодо розірвання кредитного договору та доведеності обставин, передбачених ст. 652 ЦК, що підтверджує неможливість виконання зобов'язань у зв'язку з обставиною, за яку жодна з сторін не відповідає ( ст. 607 ЦК України). Мотивів відмови в задоволенні позову в частині вимоги про припинення поруки щодо зобов'язання сплати процентів за користування кредитом, - суд не навів. Це, не зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову не оскаржується, - дає підстави апеляційному суду вийти за межі доводів апеляційної скарги, так як відсутність мотивів прийнятого судом рішення є обов'язковою підставою для його скасування.

З висновком суду першої інстанції не можна погодитися з таких підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою ст. 652 ЦК України, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Частина четверта ст. 652 ЦК України встановлює, що зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Стаття 627 ЦК України, встановлює, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини.

Укладаючи кредитний договір, сторони в тому числі і ОСОБА_2, погодили валюту кредиту саме долар США, в позивача була можливість в момент укладення договору передбачити зміну курсу гривні до долара США, враховуючи динаміку зміни курсів валют з моменту введення в обіг національної валюти - гривні - та її девальвації, перешкод у виборі валюти договору - гривні у нього не було.

Для визначення розміру щомісячного платежу сторони в пункті 4.5 Договору передбачили наявність Додатку до кредитного договору - графіку погашення заборгованості, який був підписаний та погоджений обома сторонами та в якому також зазначено ануїтетний платіж в розмірі 145, 83 долара США (а.с. 32) та який визначає загальну суму платежів за Договором за умови дотримання терміну їх внесення. Це свідчить про дотримання при укладенні кредитного договору вимог ст. 11,18 та 21 закону України «Про захист прав споживачів»: до споживача були доведені умови кредитування, графік погашення кредиту є чітким та зрозумілим, з нього вбачається загальна сума, яка підлягала поверненню банку, тобто визначено та доведено до відома позичальника остаточну суму, яку він повинен повернути банку за кредитним договором, будь-які приховані платежі за договором відсутні.

Наведене свідчить про те, що при укладенні договору його сторони не лише не керувалися тим, що курс української гривні до долара США протягом строку дії кредитного договору залишатиметься стабільним, навпаки, допускали можливість його зміни та передбачили внесення платежів саме у валюті долар США, чим кредитодавець намагався убезпечити себе від коливання курсу, а позичальник, з огляду на свободу договору, з цим погодився. Одночасно це спростовує твердження позивача, що банк при укладенні договору, в порушення п.3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року N 541/13808 (щодо договорів, укладених після набрання постановою чинності), де передбачено обов'язок банків у разі надання кредиту в іноземній валюті під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим договором несе споживач.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суд не може приймати доводи боржника з посилання на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) як на підставу розірвання договору.

Факт порушення зобов'язання ОСОБА_2 не заперечується сторонами по справі, а таке порушення він пояснює недостатністю коштів для належного виконання зобов'язання, що не є тією обставино, яка в розумінні ст. 607 ЦК України може слугувати підставою припинення зобов'язання за кредитним договором.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що девальвація гривні є істотною зміною обставин, якими сторони кредитного ОСОБА_2 та ПАТ «Універсал Банк» керувалися при його укладенні та висновок про те, що зобов'язання ОСОБА_2 слід вважати припиненим через відсутність в нього достатньої кількості грошових коштів і неможливістю в зв'язку з цим виконати взяті на себе зобов'язання, - є помилковим.

Правову позицію, яка зводиться до того, що девальвація гривні не є істотною зміною обставин договору, якими сторони договору керувалися при його укладенні, оскільки девальвація носить загальний характер та стосується обох договірних сторін, відтак, це саме по собі не може бути підставою для зміни або розірвання договору в судовому порядку, суди касаційної інстанції висловлювали в цілій низці рішень.

Стосовно вимоги ОСОБА_2 про те, що поруку відносно сплати процентів слід вважати припиненою, слід заначити наступне: ОСОБА_2, заявляючи вимогу про припинення договору поруки від 02.11.2007 року, укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_5, в частині зобов'язання по сплаті процентів, фактично виступив в інтересах відповідача ОСОБА_5, що процесуально є неможливим та з урахуванням того, що підстави припинення поруки, зазначені в ст. 559 ЦК України відсутні, підстав для припинення первісного зобов'язання по кредитному договору також немає, - немає і підстав для визнання припиненим договору поруки в частині зобов'язання щодо сплати процентів..

З огляду на викладене, ухвалене по справі рішення підлягає скасуванню як таке що постановлене без повного з'ясування обставин справи, через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22.09.2016 року скасувати та ухвалити нове:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_5 про розірвання кредитного договору та припинення договору поруки.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/ Т. М. Шемета

Судді: /підпис/ О. С. Панасюк

/підпис/ А. Ю. Зайцев

З оригіналом згідно: Т. М. Шемета