Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1916/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

Іменем України

21.09.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Авраменко Т.М.,

суддів: Кіселика С.А., Суровицької Л.В.,

секретар Лазаренко-Шаповалова В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» (далі банк) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 21 серпня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 6808, відповідно до якого банк надав останньому кредитні кошти в сумі 17000 доларів США.

21 серпня 2008 року з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, відповідно до якого банку передана в іпотеку квартира АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3 зобовязання за кредитним договором не виконав, що призвело до виникнення заборгованості станом на 17 серпня 2015 року в розмірі 12535,46 доларів США.

Просив стягнути з ОСОБА_3 на користь банку заборгованість в сумі 12535,46 доларів США та судові витрати.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2015 року позов задоволено повністю. Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 12535,46 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ (100 дол. = 2175,7665) становить 272680 грн. 12 коп., та судовий збір 2726 грн.80 коп.

В серпні 2016 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2015 року, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову в позові. Зазначає, що до участі у розгляді справі залучена не була, про існування судового рішення їй стало відомо в липні 2016 року. Вважає, що рішенням суду порушені її права та інтереси, суд позбавив її можливості подати свої заперечення на предмет позову, оскільки вона є майновим поручителем за зобовязаннями ОСОБА_3, а стягнення з нього заборгованості тягне за собою звернення стягнення на її єдине житло. Зазначає, що позивач не надав суду належних доказів надання кредиту та наявності заборгованості ОСОБА_3, первинні бухгалтерські документи у справі відсутні. Також судом неправомірно стягнуто з відповідача втрати від інфляції, оскільки індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня.

В засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_3, повідомлений про час та місце розгляду під розписку (а.с.162), не прибув повторно.

ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_4 повідомлені про час та місце розгляду під розписку (а.с.162), подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.175-178).

Представник позивача в письмових поясненнях просив відхилити апеляційну скаргу, оскільки рішення суду відповідає матеріалам справи, вимогам закону, не порушує права майнового поручителя ОСОБА_2 (а.с.136-137,165-167).

Колегія суддів вважає, що в межах доводів апеляційної скарги підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 21 серпня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 6808, відповідно до якого банк надав останньому кредитні кошти в сумі 17000 доларів США з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 20 серпня 2018 року (а.с.8-9).

21 серпня 2008 року з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, відповідно до якого банку передана в іпотеку квартира АДРЕСА_1 (а.с.10-12).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.9 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснив, що «право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена».

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2015 року питання щодо прав та обовязків майнового поручителя ОСОБА_2, яка не залучена до участі у справі як третя особа, не вирішувалося, оскільки заборгованість станом на 17 серпня 2015 року в розмірі 12535,46 доларів США стягнута лише з боржника ОСОБА_3, який рішення суду не оскаржив в апеляційному порядку. Також це рішення суду не оскаржено майновим поручителем ОСОБА_4, який був залучений до участі у справі як третя особа.

Доводи апеляційної скарги, що при предявленні позову до неї про звернення стягнення на предмет іпотеки оскаржуване рішення суду, яким неправильно визначена заборгованість за кредитним договором, матиме преюдиціальне значення, не ґрунтуються на нормах ч. 3 ст.61 ЦПК України, оскільки обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки ОСОБА_2 не була стороною у справі за позовом банку до ОСОБА_3, то оскаржуване рішення суду не перешкоджає їй, як майновому поручителю оспорювати розмір заборгованості за кредитним договором у справі за позовом банку до неї про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що в позовній заяві банку до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення визначено заборгованість за кредитними договором станом на 04 травня 2016 року в сумі 13841, 63 дол. США (а.с.168-172), тобто сума заборгованості є відмінною від суми заборгованості, визначеної в оскаржуваному рішенні суду.

Виходячи з диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України), права особи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 підстав для скасування або зміни рішення суду щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_3 за кредитним договором не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307,ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2015 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: С.А.Кіселик

ОСОБА_6