Справа № 462/5273/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої - судді Румілової Н.М., при секретарі Кіптіла В.М., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа Моторно(транспортне) страхове бюро України, про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 29.07.2015 року звернувся до суду із позовом, що був уточнений, в якому зазначив, що 9.11.2014 року о 01.50 годин на перехресті вул. Городоцька-Кульпарківська в м. Львові відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «AUDI-A4», державний номерний знак RKR 00580, реєстрація республіки Польща, порушив п.п.1.5, 2.3 Б, 8.7.3 Д, 16.11 Правил дорожнього руху України, не надав дорогу водію автомобіля марки «NSSSAN X-TRAIL», державний номерний знак НОМЕР_1, який рухався по головній дорозі, та здійснив зіткнення, що спричинило значне пошкодження даного транспорту позивачу. ДТП сталося з вини відповідача. В наслідок ДТП він змушений був нести матеріальні витрати, а саме за послуги евакуатора, який здійснив евакуацію з місця ДТП 400 грн., проведення незалежної оцінки КТЗ 450 грн., переклад на польську мову звіту №212 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням ТЗ 2633,00грн., договір оренди легкового автомобіля 18000 грн., витрати, повязані з поїздкою до Польші 2500 грн., стоянка ТЗ за 6 місяців 1200грн., витрати на правову допомогу 5000грн. Крім того йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 10000грн. Вважає, що відповідач повинен відповідати за позовом. Просив стягнути з відповідача на свою користь заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 30734,21 грн., моральну шкоду у розмірі 10000грн., та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримав позовні вимоги, підтвердив викладені у позовній заяві обставини, додав, що під час ДТП за кермом автомобіля марки «NSSSAN X-TRAIL», державний номерний знак НОМЕР_1, знаходився позивач ОСОБА_5 Право власності на зазначений автомобіль зареєстровано на дружину позивача ОСОБА_7. Всі матеріальні витрати йшли з сімейного бюджету і тому позивач має право звертатися до суду про відшкодування спричиненої внаслідок ДТП шкоди. Страхова компанія в Польщі здійснила страхове відшкодування в розмірі 119000грн. на імя ОСОБА_7 Внаслідок ДТП йому спричиненні моральні страждання: під час ДТП він отримав легкі тілесні ушкодження синці, забої, однак до лікарні з цього приводу не звертався. В нього виник страх та побоювання за своє життя. Крім того, він був позбавлений правом користування власним автомобілем протягом 6 місяців, у звязку з чим змушений був укладати договір оренди іншого автомобіля. Тому оцінює моральні страждання в сумі 10000грн. Просив задовольнити вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що автомобіль, яким керував відповідач був застрахований польською страховою компанією, яка здійснила страхове відшкодування у розмірі 119000 грн. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження зазначених ним витрат. Крім того, також вважає, що доказів спричинення йому моральної шкоди позивачем не надано. Просив у позові відмовити.

Представник третьої особи Моторно(транспортне ) страхове бюро України - ОСОБА_4 в судовому засіданні не надав заперечень проти позову, підтвердив про здійснення страхового відшкодування, просив постановити рішення на розсуд суду.

Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що автомобіль «NSSSAN X-TRAIL», державний номерний знак НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_7, що не заперечувалось сторонами.

З Постанови судді Пустомитівського районного суду від 11 грудня 2014 року вбачається, що 9.11.2014 року о 01.50год. на перехресті вул. Городоцька-Кульпарківська в м. Львові водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «AUDI-A4», державний номерний знак RKR 00580, не врахував дорожньої обстановки при перетині нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг, не дав дорогу автомобілю марки «NSSSAN X-TRAIL», державний номерний знак НОМЕР_1, який наближався до данного перехрестя по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з ним. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали технічні пошкодження, а водій автомобіля «NSSSAN X-TRAIL» тілесні пошкодження. Такими своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п.1.5, 2.3 Б, 8.7.3 Д, 16.11 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу розмірі 340грн.

Згідно ст..1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо,) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини.

Тому зазначена вище Постанова суду є тою обставиною, яка не потребує доказування та свідчить про те, що позивачу заподіяна шкода саме винними діями відповідача.

Позивач на підтвердження своїх вимог надав суду копію квитанції до прибуткового касового ордеру №5, з якого вбачається, що ним було сплачено 450 грн. за проведення незалежної оцінки транспортного засобу. Тому зазначена сума витрат підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до положень цивільного законодавства особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я (ч.1, п.1, ч.2 ст.23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування (ч.4 ст.23 ЦК).

За правилом ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з роз'ясненнями п.п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року №5) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Суд має з'ясувати, зокрема, чим підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий.

Суд вважає, що діями відповідача позивачу була спричинена моральна шкода, оскільки він отримав тілесні ушкодження, знаходячись за кермом автомобіля під час ДТП, що вже встановлено судом, також позивач отримав нервове потрясіння через дорожньо-транспортну пригоду та він залишився без засобу пересування, чим був порушений його звичайний образ життя. Однак сума, яку просить стягнути позивач в рахунок відшкодування моральної шкоди надто велика та підлягає зменшенню. На користь позивача з відповідача слід стягнути 8000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача витрат , начебто понесених ним на евакуацію з місця ДТП транспортного засобу у розмірі 400 грн., вартості стоянки автомобіля у розмірі 1200 грн. та витрат, повязаних з поїздкою до республіки Польща у сумі 2500,00грн., суд вважає, що вони підлягають відмові за відсутністю належного підтвердження виплат таких сум позивачем.

Крім того, суд вважаєє, що не підлягають задоволенню вимоги і про стягнення з відповідача вартості здійснення перекладу звіту про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, на польську мову у розмірі 2633,00грн., оскільки, як вбачається з квитанції №10 від 23.04.2015 року такі витрати понесла власниця автомобіля «NSSSAN X-TRAIL» ОСОБА_7, а ні позивач. На цій підставі суд також відмовляє і у стягнення з відповідача вартості оренди легкового автомобіля у розмірі 18000грн., що був укладений власницею автомобіля ОСОБА_7 з фізичною особою ОСОБА_8 При цьому суд враховує, що суду не надано доказів в яких відносинах знаходиться позивач з ОСОБА_7, та враховує, що ОСОБА_7 самостійних вимог до відповідача не висуває.

Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України сторони, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Так як позивач при подачі позовної заяви сплачував судовий збір у розмірі 551,20грн., дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Відносно витрат, понесених позивачем за надану правову допомогу по справі суд виходить з того, що оплата за правову допомогу проводиться на підставі Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та з гідно до ст.1 Закону граничний розмір компенсації витрат, повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної плати за годину її роботи. З матеріалів справи вбачається, що представник позивача ОСОБА_6 приймав участь у розгляді цієї справи 4.11.2015 року 40 хв., 25.02.2016 р. 57 хв. 26.07.2016 р. 35 хв., 25.08.2016 р. 98хв., що підтверджується журналом засідання. Виходячи з мінімальної заробітної плати 1378 грн. у період з 1.09.2015 р. по 30.04.2016 р. та мінімальної заробітної плати з 1.05.2016р. 1450 грн., розмір стягнення становить за судові засідання 4.11.2015 року, 25.02.2016 р. - 890, 46грн. (1378 грн. х 40% = 551,20 грн. : 60хв. = 9,18 грн. х 97 хв.), розмір стягнення за судові засідання 26.07.2016 р., 25.08.2016 р. становить - 1284,78 грн. (1450грн. х 40% = 580грн. : 60хв. = 9,66грн. х 133хв.), а разом становить 2175,24грн. (1284,78грн. + 890, 46грн.). Враховуючи, що адвокатом було здійснено правову допомогу поза межами судового засідання, як то у вигляді складання позовної заяви, вивчення матеріалів справи, за яку компенсація також виплачується у розмірі 40 відсотків мінімальної плати, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок виплати за правову допомогу підлягає сума в розмірі 3200 грн.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст.ст. 10, 110, 60, 212- 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа Моторно (транспортне) страхове бюро України, про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 450грн., в рахунок моральної шкоди 8000грн., за оплату судового збору у розмірі 551,20грн., витрати, повязані з правовою допомогою у розмірі 3200 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова протягом десяти днів, з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення- протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Н.М.Румілова