ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 січня 2016 року. Справа № 174/1071/15-ц

п/с № 2/174/62/2016

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

29.12.2015 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому зазначив, що 03.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) був укладений Договір про надання споживчого кредиту № (надалі - Кредитний договір), за умовами якого Відповідач отримала кредит в сумі 25000,00 гривень.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно договору: «Платежі по Кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку Кредиту, в розмірі вказаному в графіку платежів».

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідач не здійснив чергове погашення кредиту за кредитним договором, чим порушив зобов'язання, щодо щомісячної сплати процентів за користування наданими кредитами, що прямо передбачено умовами кредитного договору.

Згідно ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 625 ЦКУ, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до договору: «У випадку невиконання Позичальником умов договору, Банк має право звернутись до відповідного суду для стягнення заборгованості за договором в примусовому порядку.

У зв'язку з невиконанням зобов'язань за Кредитним договором, за Відповідачем існує заборгованість перед Банком, яка складає 27495,45 гривень, з яких: залишок заборгованості за тілом кредиту - 20411,22 гривень; залишок заборгованості за відсотками - 1,67 гривень; сума комісії - 7082,56 гривень. Розрахунок заборгованості додається.

Згідно з умовами Договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності до ст. ст. 512, 514. 1077 - 1079. 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а TOB «ОТП Факторинг Україна» (надалі - Позивач) прийняло право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Відповідачем.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Таким чином, до Позивача перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача. А отже, у відповідності ст. 37 Цивільного процесуального кодексу України, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк».

Також, керуючись ст. 27 ЦПК України, позивач прохає розгляд цивільної справи за позовом TOB «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором проводити за відсутності представника Позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, всі докази наявні в матеріалах справи, проти заочного розгляду не заперечує.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 11, 509-510, 512, 514, 525-527, 530, 610, 612, 625, 1049, 1054, 1077-1079, 1082, 1084 «Цивільного кодексу України» № 435-IV від 16.01.2003 року, ст.ст. 12, 33,37 та ст.ст. 3,4, 80, 113, 119 "Цивільного процесуального кодексу України" № 1618-IV від 18.03.2004 року, а також умов Договору про надання споживчого кредиту, позивач прохає:

1. Стягнути з ОСОБА_1, (ІПН: НОМЕР_2, паспорт НОМЕР_3, виданий Вільногірським МВ УМВС України у Дніпропетровській обл. 13.09.2001, 51700, АДРЕСА_1) на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (, поточний рахунок 3333, в АТ "ОТП Банк", м. Київ, МФО 300528) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 27495,45 гривень, з яких: залишок заборгованості за тілом кредиту - 20411,22 грн.; залишок заборгованості за відсотками - 1,67 грн.; сума комісії - 7082,56 грн.

2. Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218,00 гривень - покласти на Відповідача.

В судове засідання позивач свого представника не направив, відповідно до заяви, викладеної в позові, про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причину неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та заперечень проти позову не надала, але сама була повідомлена про місце та час судового засідання належним чином 20.01.2016 р. в порядку, передбаченому ч.5 ст. 74 ЦПК України.

Суд на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України на місці ухвалив - розгляд справи проводити заочно, за відсутності відповідачки.

Дослідивши надані у справі докази, а саме: платіжне доручення № 7115 від 29.09.2015 р. про сплату позивачем судового збору в сумі 1218.00 грн.; розрахунок боргу станом на 29.09.2015 р.; копію договору про надання споживчого кредиту № від 03.10.2013 р. з додатком № 1 (Графік платежів) та № 2 (інформаційний лист); копію витягу із паспорта громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4., та копію картки фізичної особи-платника податків; копію договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 р., укладеного між клієнтом - ПАТ "ОТП Банк" та фактором - ТОВ "ОТП Факторинг Україна" з додатком № 1 (реєстр боржників), додатком № 2 (Акт приймання-передачі реєстру боржників), додатком № 3 (форма акту повернення Боржників), додатком № 4 (форма повідомлення боржника про відступлення права вимоги), додатком № 5 ( форма акту прийому-передачі документації), додатком № 6 (форма гарантійного листа); копію витягу із реєстру боржників № 1 до договору факторингу про борг за позивачкою на загальну суму - 27495.45 грн.; копію витягу із Статуту ПАТ "ОТП Банк" від 18.06.2009 р.; копію свідоцтва про державну реєстрацію ПАТ "ОТП Банк" від 02.03.1998 р.; копію витягу із Статуту ТОВ "ОТП Факторинг Україна" від 12.09.2014 р.; копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ "ОТП Факторинг Україна" від 19.10.2009 р., - та оцінивши зазначені докази в їх сукупності та взаємозв'язку, керуючись законом, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, за наступних обставин.

Суд доходить висновку, що, згідно копії договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 р., з додатками та копії витягу із реєстру боржників, клієнт - ПАТ "ОТП Банк" передав фактору - ТОВ "ОТП Факторинг Україна" право вимоги щодо заборгованостей, зазначених в Реєстрі заборгованостей, в тому числі право вимоги про повернення боргу від ОСОБА_1.

Позивач надав докази розміру заборгованості відповідачки, відповідно до витягу із реєстру боржників та розрахунку боргу.

Кредитний договір № від 03.10.2013 р. між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 був укладений в письмовій формі і відповідає вимогам, які пред'являються до договорів такого роду як по формі так і по змісту.

Банк свої зобов'язання за кредитними договорами виконав повністю і надав відповідачці кредит на суму 25 000.00 грн. на період з 03.10.2013 р. по 03.10.2016 р., тобто на строк 36 місяців.

Відповідачка, отримавши зазначену суму коштів, своїх зобов'язань стосовно повернення кредиту та відсотків за користування кредитом - не виконала, внаслідок чого станом на 29.09.2015 р. виникла заборгованість перед банком на загальну суму - 27495,45 гривень, з яких: залишок заборгованості за тілом кредиту - 20411,22 грн.; залишок заборгованості за відсотками - 1,67 грн.; сума комісії - 7082,56 грн., що підтверджується витягом із реєстру боржників та розрахунком боргу станом на 29.09.2015 р.

Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 04.01.2016 р., ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4., значиться зареєстрованою за місцем проживання в АДРЕСА_1.

Згідно ст.ст. 10,11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

Згідно ч.1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ч. ч.1, 2 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ч.1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1078 ЦК України: 1. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 2. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно ст.1080 ЦК України: 1. Договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Згідно ст. 1082 ЦК України, 1. Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 2. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. 3. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що була передана йому, в строк и в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України: 1. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 2. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент річних не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно ст. ст. 11, 626 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із договору, в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої особи (кредитора) визначені дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов'язання.

Згідно ст. 224 ЦПК України, 1. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, відповідно до умов кредитного договору та договору факторингу, згідно наданих доказів та згідно вимог закону, є підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути на користь позивача - 1218.00 грн., для відшкодування судових витрат в виді судового збору.

На підставі викладеного, керуючись главою 73 ЦК України, ст.ст. 88, 169, 212-215, 222-233, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4., уродженки м. Дніпропетровська, ІПН № НОМЕР_2, зареєстрованої за місцем проживання по АДРЕСА_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, б. 28Д, , п/р 3333 в ПАТ «ОТП Банк», м. Київ, МФО 300528, - заборгованість за договором споживчого кредиту № від 03.10.2013 р., станом на 29.09.2015 р., в сумі - 27495.45 грн. (двадцять сім тисяч чотириста дев'яносто п'ять гривень 45 копійок), з яких: 20411,22 грн. - залишок заборгованості за тілом кредиту; 1,67 грн. - залишок заборгованості за відсотками; 7082,56 грн. - сума комісії.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" - 1218.00 грн., для відшкодування судових витрат в виді судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається, протягом десяти днів з дня його проголошення, через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.