Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2016 Справа №607/8040/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Добрянської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобовязаний надавати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.10.2003 року, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 25.05.2015 року.

Від даного шлюбу у сторін 04.02.2007 року народилася дочка ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №042860.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження проживає разом з матірю ОСОБА_1 по вул. Шевченка, 51-Б в с. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області та знаходиться на її утриманні, а відповідач ОСОБА_2 не виконує свій обовязок по утриманню малолітньої дитини, не надає їй матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча повинен її надавати.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з рівності та обовязку батьків щодо утримання дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 26.07.2016 року до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 212, 215, 294 ЦПК України, ст. ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 26.07.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення

Головуючий Р.М. Грицак