Справа № 626/1976/16-ц
Провадження № 2-о/626/74/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

04.11.2016 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Рибальченко І.Г.,

за участю секретаря Деревінської Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Красноградський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт народження свого онука ОСОБА_2, який народися ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Сімферополі. Батьками вказаної дитини є ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Свої вимоги заявник мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 на тимчасово окупованій території в АР Крим у його сина та невістки народилася дитина чоловічої статі - ОСОБА_2. ОСОБА_4 отримала медичне свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 02.102016 року, виданого Сімферопольським клінічним пологовим будинком № 1. Вказані обставини перешкоджають отриманню свідоцтва про народження дитини українського зразка

Заявник в судовому засіданні підтримав свою заяву та просив її задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Представник заінтересованої особи Красноградський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з"явився, направлено заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечують.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Судом встановлено, та ніким не оскаржується, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вони є громадянами України та проживають в м.Сімферополі, що підтверджується копіями паспортів.

Відповідно до медичного свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 02.10.2016 року, виданого Сімферопольським клінічним пологовим будинком № 1 встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 о 15-й годині народила хлопчика в м. Сімферополь АР Крим.

Згідно п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України,суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 257-1 ЦПК України -заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

На підставі ч.1 ст. 144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 7 Закону України "Про громадянство України",особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Правилом п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

При цьому, відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупована територія України є невід"ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. На підставі ст.3 Закону визнано, що тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Статею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Проте, стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані "намібійські винятки": документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

З огляду на наведене суд приймає до уваги медичне свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 02.102016 року, виданого Сімферопольським клінічним пологовим будинком № 1, відповідно до якого у ОСОБА_4 в м.Сімферополь народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 дитина чоловічої статі, вагітність перша, пологи перші, за рахунком дитина перша, та визнає його в даному випадку достатнім доказам на підтвердження факту народження дитини.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, видане державним органом України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 Закону України "Про громадянство України", ст.144 Сімейного кодексу України, ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст.ст.10, 14, 60, 212 - 215, 223, 234, 251-256,257-1, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити .

Встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянка України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, народила ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, дитину чоловічої статі, ОСОБА_2, вагітність перша, пологи перші, за рахунком дитина перша.

ОСОБА_4 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2. Шлюб був зареєстрований 27 вересня 2012 року, актовий запис №413, складений Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим

Рішення підлягає негайному виконанню.

Після виготовлення повного тексту рішення, копію невідкладно направити в Красноградський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційний суд Харківської області через Красноградський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: