АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2427/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 23 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
секретарОСОБА_5

за участю:

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Айова», про визнання договору оренди землі недійсним, -

в с т а н о в и л а :

16 березня 2016 року ОСОБА_7 звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що їй належить земельна ділянка площею 2,40 га, розташована в адміністративних межах Кобриновогребельської сільської ради Тальнівського району Черкаської області.

25 вересня 2006 року позивачка уклала з ТОВ «Айова» договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років. Договір зареєстрований Тальнівським районним відділом Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 02 жовтня 2006 року.

22 квітня 2010 року між позивачкою та ТОВ «Айова» було укладено додатковий договір до договору оренди, згідно якого встановлено строк дії договору 6 років. Даний договір було зареєстровано Тальнівським районним відділом Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 10 грудня 2010 року.

Влітку 2015 року до позивачки звернувся представник відповідача ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» та запропонував укласти з ним договір оренди землі, повідомивши, що договір оренди, укладений з ТОВ «Айова», припинив свою дію, тому жодних порушень зі сторони позивачки немає. У звязку з цим ОСОБА_7 уклала договір оренди з відповідачем.

Наприкінці лютого 2016 року відповідач надав їй примірник договору оренди від 15.09.2015 року та копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 15.02.2016 року, з якого вбачається, що строк дії договору 10 років і він починається з 02.10.2016 року.

Зважаючи, що земельна ділянка передана позивачкою відповідачу 15.09.2015 року, державна реєстрація договору оренди проведена 15.02.2016 року, а речове право оренди настане лише 02.10.2016 року, позивачка вважає, що існують суперечності між нормами закону, укладеним договором та волею сторін договору, що порушує її права як орендодавця.

Крім того, договір оренди землі, укладений між позивачкою та ТОВ «Айова» діє до 10.12.2016 року, а тому право оренди земельної ділянки відповідачем не може настати з 02.10.2016 року.

Враховуючи наведене, позивачка просила суд визнати недійсним договір оренди землі укладений між ОСОБА_7 та ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» № 107 від 15.09.2015 року, речове право оренди якого зареєстровано Тальнівським районним управлінням юстиції 15.02.2016 року.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що ОСОБА_7 належить земельна ділянка площею 2,40 га в межах адмінтериторії Кобриновогребельської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку ЧР № 132799 від 30.12.2003 року (а.с. 8).

25 вересня 2006 року ОСОБА_7 та ТОВ «Айова» уклали договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років. Договір зареєстрований Тальнівським районним відділом Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 02 жовтня 2006 року (а.с. 9-10).

22 квітня 2010 року між ОСОБА_7 та ТОВ «Айова» укладено додатковий договір до договору оренди, яким визначено, що строк дії договору 6 років та він обчислюється з дати його державної реєстрації, але не раніше 1 січня 2010 року. Договір зареєстровано у Тальнівському районному відділі регіональної філії ДП «Центр про Державному комітеті України по земельних ресурсах» 10 грудня 2010 року (а.с. 11).

15 вересня 2015 року між ОСОБА_7 та ТОВ «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс» укладено договір оренди землі № 107, за умовами якого позивачка передала в оренду відповідачу належну їй земельну ділянку строком на 10 років (а.с. 12-14). Договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 09.02.2016 року (а.с. 16).

Як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі, ОСОБА_7 вказує, що договір оренди землі від 15.09.2015 року, укладений з ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» слід визнати недійсним, у звязку з тим, що виникли суперечності стосовно істотної умови договору строку оренди, а саме:

П. 9 Договору оренди встановлено, що строк оренди починається з 02.10.2016 року і закінчується 01.10.2026 року.

Водночас у п. 43 Договору визначено, що договір набирає чинності після підписання сторонами, а право оренди за Договором виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані обставини не є суперечливими, та як наслідок підставами для визнання договору недійсним.

Так, відповідно до ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Частиною 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частиною 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі, які мають обовязково бути зазначені в ньому, є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Статтею 203 ЦК України визначено вимоги, яких слід дотримуватись при вчиненні правочинів: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Підстави недійсності правочинів визначені у ст. 215 ЦК України, зокрема недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції вірно встановлено, що спірний договір оренди землі містить всі істотні умови в розумінні ст. 203 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про оренду землі», він підписаний сторонами та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, хоча на час укладення договору законом не передбачена обовязкова реєстрація договору оренди землі.

Таким чином, у п. 8 Договору оренди № 107 від 15.09.2015 року сторони визначили строк його дії 10 років, який починається з 02.10.2016 року та закінчується 01.10.2026 року (п. 9 Договору). Водночас, як право на оренду належної позивачці земельної ділянки виникає у орендаря з моменту державної реєстрації цього права (п. 43 Договору), тобто з 09.02.2016 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачкою не було надано відповідних доказів односторонньої зміни відповідачем умов спірного договору.

З огляду на викладене, судом прийнято законне та обгрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, при повному зясуванні обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин, колегія суддів апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхиляє, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Айова», про визнання договору оренди землі недійсним залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :