АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2455/14-ц Номер провадження 22-ц/786/54/16Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л.В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Пікуля В.П.,

суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

при секретарі Кальник А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_5 ОСОБА_6 його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по АДРЕСА_1. Вона являється спадкоємцем на майно спадкодавця за законом. В установлений законом строк вона звернулась із заявою до нотаріальної контори. Однак, свідоцтво про право власності на спадкове майно їй не видано у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Враховуючи вказане, просила визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані по АДРЕСА_1.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 24 червня 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - КП «БТІ та містобудування Полтавського району» про визнання права власності на спадкове майно - задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на незакінчене будівництво, до складу якого входить житловий будинок літ. «А-1» житловою площею 108,5 кв.м., літня кухня літ «Б», сарай літ. «В», гараж літ. «Г», колодязь № 1, що знаходиться в АДРЕСА_1, яке належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5

В апеляційній скарзі на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 червня 2014 року ОСОБА_2 просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове.

Вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, зокрема, зазначив, що 30.09.2005 року батько позивачки ОСОБА_5 уклав з ним та його матір'ю ОСОБА_7 договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом об'єкту нерухомого майна по АДРЕСА_1.

А тому вважає, що рішення суду про визнання права власності на вказане майно за ОСОБА_3 є помилковим.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого 02 квітня 2014 року.

Згідно довідки від 23.05.2014 року № 02-14/1374 виданої Полтавською районною державною нотаріальною конторою на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 спадкова справа не заводилась.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 та визнаючи за нею право власності на спадкове майно, а саме на незакінчене будівництво, що знаходиться в АДРЕСА_1, місцевий суд виходив з того, що позовні вимоги є доведеними, позивачка є спадкоємцем ОСОБА_5, а відповідач позов визнала.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду погодитися не може з наступних підстав.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування».

Так, у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про нотаріат" на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Відомості про те, що позивачка зверталася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_5 та їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії матеріали справи не містять.

Лист нотаріуса «в компетентні органи» по суті є лише роз'ясненням, а тому не може вважатися відмовою у вчиненні нотаріальної дії.

Крім того, статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно розпорядження голови Полтавської районної державної адміністрації №604 від 27.09.2005 року дозволено ОСОБА_5 продати недобудований житловий будинок (процент готовності - 93), розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_7, а ОСОБА_7 вказано на переоформлення у відділі містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства райдержадміністрації паспорти на забудову земельної ділянки на своє ім'я. (а.с. 161).

Як вбачається з наданого ОСОБА_2 договору купівлі-продажу незакінченого будівництвом об'єкту нерухомого майна від 30.09.2005 року, ОСОБА_8, яка діяла від імені ОСОБА_5 (згідно довіреності від 09.10.2004 року), з однієї сторони і ОСОБА_7, ОСОБА_2 з другої сторони склали договір, яким ОСОБА_5 передав, а ОСОБА_7, ОСОБА_2 в рівних частинах прийняли незакінчений будівництвом об'єкт нерухомого майна 93% готовності з надвірними будівлями: літня кухня літ. Б, сарай літ. В, гараж літ. Г, вбиральня літ. Д, скважина літ №1, що знаходиться: АДРЕСА_1. (а.с. 53).

Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу ОСОБА_9.

З довідки виконавчого комітету Микільської сільської ради від 25.06.2015 року вбачається, що ОСОБА_7 (на даний час померла) разом з сином ОСОБА_2 проживали без реєстрації з 2005 року по 2012 рік за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 64).

Стаття 204 ЦК України передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

На даний час договір купівлі-продажу об'єкту нерухомого майна від 30.09.2005 року судом недійсним не визнавався, доводів його нікчемності суду не наведено.

Таким чином, на момент смерті ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1 року) нерухоме майно, що знаходиться: АДРЕСА_1, останньому не належало, а тому до складу спадщини не входило.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

При вирішення питання щодо стягнення судових витрат, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягнення судовий збір, сплачений останнім при поданні апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні апеляційної скарги ОСОБА_2 сплачено 4605, 70 грн.

Згідно п. 1.9 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. (в редакції на момент подання апеляційної скарги).

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (в редакції на момент подання позову).

Згідно звіту про оцінку незакінченого будівництва, що знаходяться в АДРЕСА_1, його вартість становить 418 690 грн. Ціна позову про подачі позовної заяви була позивачем визначено у сумі 418 690 грн.

Тобто, при поданні позову судовий збір становив 3654 грн. (максимальний розмір).

Відтак, при поданні апеляційної скарги необхідно було сплатити 110 % від 3654 грн., що дорівнює 4019, 40 грн. судового збору.

З наведеного слідує, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягнення судовий збір в розмірі 4019, 40 грн., а не вся сума сплаченого збору.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 червня 2014 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4019 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя В.П. Пікуль

Судді: С.Б. Бутенко

О.В. Прядкіна

Згідно оригіналу

суддя В.П. Пікуль