У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача та стягнення депозитних коштів, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного Черкаської області від 22 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що 02 серпня 2013 року між нею та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») було укладено договір № SAMDN2613 про банківський строковий вклад (депозит) «Приват-вклад» на 366 днів у гривнах, відповідно до умов якого ОСОБА_4 внесла на депозит банку 15 тис. грн на строк

до 02 серпня 2014 року. Після закінчення терміну дії договору банк зобов'язаний повернути їй депозитні кошти з виплатою відсотків у розмірі 8,5 % річних.

Також, 09 жовтня 2013 року між ОСОБА_4 та

ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір № SAMDN233про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 12 місяців у гривнах, відповідно до умов якого ОСОБА_4 внесла на депозит банку

15 213 грн 08 коп. на строк до 09 жовтня 2014 року. Після закінчення терміну дії договору банк зобов'язаний повернути їй депозитні кошти з виплатою відсотків у розмірі 18,0 % річних.

Кредитні договори укладались у Севастопольському відділенні

ПАТ КБ «ПриватБанк». В зв'язку з тим, що АР Крим і в тому числі

м. Севастополь були окуповані Російською Федерацією, позивачка змушена була покинути своє місце проживання і переїхати на постійне місце проживання у м. Черкаси.

На підставі наведеного вище ОСОБА_4 просила суд стягнути з

ПАТ КБ «ПриватБанк» на її користь 17 337 грн 50 коп. за договором

від 02 серпня 2013 року № SAMDN2613 про банківський строковий вклад (депозит) «Приват-вклад», 3 % річних у сумі 450 грн.; 19 777 грн за договором від 09 жовтня 2013 року № SAMDN233 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт», 3 % річних у сумі

228 грн 20 коп., а також 300 грн витрат на правову допомогу.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 вересня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 22 жовтня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 депозитні кошти в сумі 15 тис. грн та 2 337 грн 50 коп. відсотків, а всього

17 337 грн 50 коп. за договором від 02 серпня 2013 року

№ SAMDN2613 про банківський строковий вклад (депозит) «Приват-вклад».

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 за договором від 02 серпня 2013 року № SAMDN2613 про банківський строковий вклад (депозит) «Приват-вклад» 3 % річних від простроченої суми за весь час затримки повернення коштів у сумі 450 грн.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 депозитні кошти в сумі 15 213 грн 08 коп. та 4 563 грн 92 коп. відсотків, а всього 19 777 грн за Договором від 09 жовтня 2013 року № SAMDN233 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт».

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 за договором від 09 жовтня 2013 року № SAMDN233 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» 3 % річних від простроченої суми за весь час затримки повернення коштів у сумі 228 грн 20 коп.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 витрати за надання правової допомоги адвокатом у сумі 300 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_5 відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судами встановлено, що кошти вносились позивачкою, як громадянкою України, у відділенні банку на території АР Крим, яка станом на час розгляду справи окупована. Договір вкладу був укладений між позивачкою та ПАТ КБ «ПриватБанк», як юридичною особою, місцезнаходження якої розташоване у м. Дніпропетровську.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно зі ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відповідач, як банк, відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства, а тому є правові підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_4 вкладених коштів разом з відсотками, нарахованими на умовах, встановлених договором.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з того, що неповернення банком грошових коштів з депозитного рахунку позивачки суперечать вимогам чинного законодавства, умовам укладеного між сторонами договору та порушують права ОСОБА_4

Із матеріалів справи та змісту судових рішень не вбачається, що судами при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги щодо того, що суду не надано належним чином завірені копії документів що є підтвердженням знаходження та внесення грошових коштів на зазначені позивачем рахунки, спростовуються матеріалами справи, та висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 вересня

2015 року та ухвалу апеляційного Черкаської області від 22 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана