АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Ратнікової В.М.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/11991/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Хоменко О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року відмовлено в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що обставини, за яких ухвалювалось рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина, змінились. Зокрема, син перебуває на його утриманні, проживає разом з ним на території України, окремо від матері, мати дитини постійно проживає в м. Севастополі, є громадянкою Росії та не має фізичної можливості здійснювати утримання сина. Аліменти перераховуються при виконанні рішення суду про стягнення аліментів не відповідачці, а на картку її старшого сина від першого шлюбу.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважала, що спір вирішений судом правильно.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Згідно рішення Хмельницького міського суду від 24 травня 2001 року та на підставі виконавчого листа №2-5874/2001 (дубліката), виданого 07 серпня 2008 року, ОСОБА_1 щомісячно сплачує на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7, 12).

З довідки Житлово-комунальної контори «Будівельник» №12 від 18 січня 2016 року вбачається, що ОСОБА_6, 19 червня 2015 року, зареєстрований за місцем проживання батька ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (а.с.6).

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається в 10 класі Кам`янець-Подільського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою Хмельницької області (інтернатного типу) з частковим забезпеченням за рахунок держави з 01 вересня 2015 року по теперішній час (за виключенням канікул, вихідних та святкових днів). Цивільним, спортивним одягом та взуттям забезпечується батьками. Стипендії не отримує, про що свідчить довідка Кам`янець-Подільського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою Хмельницької області №212 від 11 травня 2016 року (а.с.41).

Як видно з виписки по картці/рахунку НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_7, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3, за період з 01 травня 2015 року по 09 травня 2016 року на зазначений рахунок регулярно надходять кошти з Апеляційного суду Хмельницької області (а.с.42-43).

У примітці до виписки зазначено, що картка НОМЕР_1 є додатковим електронним платіжним засобом до картки клієнта ОСОБА_2 номер картки НОМЕР_2.

ОСОБА_7 є сином ОСОБА_2, що підтверджується копією її паспорта (а.с.24-25, 28-29).

В січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив припинити стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_6, на підставі дубліката виконавчого листа №2-5874/2001, виданого Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 07 серпня 2008 року, а сам виконавчий лист з дня набрання рішенням законної сили просив визнати таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що з червня 2015 року ОСОБА_6, переїхав на постійне місце проживання до нього в м. Хмельницький, і з того часу проживає з ним та перебуває на його утриманні.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини. що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що з червня 2015 року його син ОСОБА_6 проживає з ним та перебуває на його утриманні.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Гагарінського районного суду м. Севастополя від 06 липня 2010 року визначено місце проживання дитини ОСОБА_6 з матір'ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.30).

При цьому, реєстрація місця проживання ОСОБА_6 за місцем проживання батька ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 не свідчить про те, що ОСОБА_6 постійно проживає з батьком, враховуючи ту обставину, що з 01 вересня 2015 року по теперішній час (за виключенням канікул, вихідних та святкових днів) ОСОБА_6 навчається в 10 класі Кам`янець-Подільського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою Хмельницької області (інтернатного типу), тобто з понеділка по п'ятницю перебуває у вказаному навчальному закладі (а.с.41).

Як пояснила в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, на вихідні та святкові дні ОСОБА_6 приїжджає як до брата, ОСОБА_7, так і до ОСОБА_1

Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, в порушення вказаних норм ОСОБА_1 не було надано суду належних та допустимих доказів зміни місця проживання дитини, ОСОБА_6

Разом з тим, реєстрація місця проживання ОСОБА_6 за місцем проживання батька ОСОБА_1 та перебування дитини у вихідні та святкові дні у брата, ОСОБА_7 або у ОСОБА_1 носять лише тимчасовий характер та не може свідчити про зміну місця його проживання.

Крім того, звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів понесення ним витрат на утримання ОСОБА_6

Додані до апеляційної скарги письмові пояснення ОСОБА_6 щодо понесених сторонами витрат на його утримання не можуть бути прийнятими до уваги колегією суддів, оскільки не були предметом дослідження суду першої інстанції, крім того, ОСОБА_6 не був допитаний у якості свідка, а тому у суду апеляційної інстанції відсутня можливість перевірити достовірність вказаних пояснень та установити, що вони написані саме ОСОБА_6

Доводи апеляційної скарги про те, що аліменти на утримання ОСОБА_6 перераховуються не ОСОБА_2, а на картку її старшого сина від першого шлюбу, на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки порядок виконання рішення Хмельницького міського суду від 24 травня 2001 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 не вирішується в даному провадженні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

В.М. Ратнікова