Справа № 761/6257/16-ц
Провадження № 2-н/761/91/2016
У Х В А Л А

04 квітня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши заяву Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в :

В лютому 2016р. заявник КП «ЦОС Шевченківського району» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою суду 24 лютого 2016р. заяву було залишено без руху та надано стороні заявника строк для усунення недоліків, а саме вказано про необхідність надання належного та допустимого доказу сплати судового збору за подачу даної заяви.

На виконання вимог зазначеної вище ухвали суду, стороною заявника було подано клопотання про усунення недоліків, в якому сторона, з посиланням на лист ПАТ «Про Кредит Банк», зазначила, що при поданні заяви був наданий належний доказ сплати судового збору.

Згідно із ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Згідно наданих роз'яснень у п. 26, 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, надані стороною заявника два платіжні доручення про сплату судового збору за подання до Шевченківського районного суду м. Києва заяви про видачу судового наказу на суму 121,8 грн. та 609,0 грн., не відповідають вказаним вище вимогам, про що було зазначено в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016р., оскільки не містять відомостей про особу боржника, що позбавляє суд можливості здійснити перевірку зарахування коштів до Державного бюджету України.

Враховуючи, що вимоги ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016р. залишились невиконаними, суд, керуючись ч. 2 ст. 121 ЦПК України, приходить до висновку про визнання заяви неподаною та повернення її стороні заявника.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України, роз'яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 121 ПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги - визнати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали разом із заявою та всіма додатками до неї надіслати заявнику.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: