Справа № 2-735/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Осіпенко Л.М.,

при секретарі судового засідання Тиріній В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Сватівської районної державної адміністрації Луганської області, Держземагенства України, треті особи: Куземівська сільська рада Сватівського району Луганської області, відділ Держкомзему у Сватівському районі Луганської області про визнання права власності на земельні ділянки шляхом виділення із земель запасу, про зобовязання прийняти рішення про безоплатну передачу земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою,

встановив:

В провадженні Сватівського районного суду Луганської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Сватівської районної державної адміністрації Луганської області, Держземагенства України, треті особи: Куземівська сільська рада Сватівського району Луганської області, відділ держкомзему у Сватівському районі Луганської області про визнання права власності на земельні ділянки шляхом виділення із земель запасу, про зобовязання прийняти рішення про безоплатну передачу земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою.

Провадження по даній справі було відкрито 08 листопада 2010 року суддею Пчолкіним С.А., а в подальшому, після задоволення 02.03.2012 року самовідводу, справу було розподілено судді Цибульнику С.І..

Довіреністю від двадцять пятого листопада 2008 року, а в подальшому довіреністю від 21 червня 2012 року, позивач ОСОБА_2 уповноважив позивача ОСОБА_1 представляти його інтереси в судах.

Під час слухання справи за заявами позивача ОСОБА_1 багаторазово відкладався розгляд справи, а саме: 12.04.2011 року в звязку з тим, що відсутні білети на поїзди; 06.07.2011 року в звязку з необхідністю значного часу для вивчення технічної документації; 14.09.2011 року в звязку з участю в іншому судовому процесі, що призначений на 15.09.2011 р.; 27.09.2011 року в звязку з хворобою її дитини; 20.01.2012 року в звязку з загостренням хронічної хвороби; 02.02.2012 року в звязку виїздом позивача ОСОБА_2 до 17 квітня 2012 року та її хворобою; 02 березня 2012 року в звязку з подальшим перебуванням на лікарняному; 27.04.2012 року в звязку з поганим самопочуттям (доказів не надано); 20.12.2012 року в звязку з зайнятістю в іншому процесі (доказів не надано); 01.03.2013 року в звязку з зайнятістю в іншому процесі (доказів не надано); 22.03.2013 року в звязку з перебуванням на лікарняному; 15.03.2013 року в звязку з перебуванням у іншому процесі; 10.06.2013 року в звязку зі здачею її підопічною ОСОБА_3 підсумкової атестації (доказів не надано); 17.02.2014 року в звязку з перебуванням на лікуванні (доказів не надано); 28.07.2014 року в звязку з її хворобою (доказів не надано); 12.01.2015 року в звязку з її хворобою (доказів не надано); 29.01.2015 року в звязку з її хворобою (доказів не надано); 16.03.2015 року в звязку з її необхідністю продовжити лікування (доказів не надано); 01.10.2015 року у звязку з хворобою дитини (доказів не надано).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, в звязку з відставкою судді Цибульника С.І., 02.12.2015 року справу було розподілено судді Рекі А.С., розгляд справи було призначено на 16.12.2015 року.

16.12.2015 року самовідвід судді Реки А.С. було задоволено, а справу 18.12.2015 року було розподілено судді Осіпенко Л.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

У судові засідання, які було призначено на 15-30 год. 18 січня 2016 року, 16-00 год. 16.02.2016 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зявлялася, судові повістки, адресовані на їх імя, повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином позивачка 21 (двадцять один) раз не зявилася в судові засідання, які були відкладені за її заявами, лише у 8 (восьми) випадках до заяв про відкладення були долучені відповідні докази (лікарняний, медична документація, повістка тощо). В інших випадках відсутні докази, які б підтверджували поважність причини неможливості участі позивача у розгляді справи. Це є підставою для суду вважати причини не поважними щодо інших неявок позивача.

Також багаторазова неявка в судове засідання позивача ОСОБА_1, а також відсутність документів, що підтверджували б поважність його неявки, суд розцінює як зловживання своїми процесуальними правами, що безпричинно викликають зволікання при розгляді даної цивільної справи.

Відповідно до частини 3 статті 27 Цивільного процесуального кодексу України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97 - ВР, гарантованого кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Відповідно до приписів Європейського суду, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належним їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно статті 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

Дана справа розглядається вже понад строки, встановлені ст. 157 ЦПК України, і на думку суду, з порушенням розумних строків через зловживання позивачем своїми процесуальними правами. Така байдужість позивача до своєї справи, на думку суду, означає втрату ним інтересу до даної справи.

Також слід зазначити, що представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 у судові засідання, призначені на 16-00 год. 16.02.2016 року та на 14-30 год. 02.03.2016 року не зявлялася, будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи міститься розписки. Заяв про розгляд справи за її відсутності також не надходило, а у відповідності до ч. 5 ст. 76 ЦПК України - вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

В даному випадку, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не зявився без поважної причини не надавши заяви про розгляд справи за його відсутності, а позивач ОСОБА_2, уповноваживши довіреностями позивача ОСОБА_1 представляти його інтереси в судах, самостійно не зявляючись у судові засідання, прийняв на себе правові наслідки, що настають від діяльності його представника, внаслідок чого, на думку суду, позивач ОСОБА_2 також повторно в судове засідання не зявився без поважної причини не надавши заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини 3 статті 169 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе на підставі статті 169, 207 Цивільного процесуального кодексу України залишити позовну заяву без розгляду, оскільки позивачі та представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 повторно не з'явилися в судове засідання, не надавши заяви про розгляд справи у їх відсутность, що унеможливлює розгляд справи з ухваленням судового рішення у справі, яка розглядом по суті не закінчена.

Відповідно до частини 2 статті 207 Цивільного процесуального кодексу України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ч.2 ст. 27, ч. 5 ст. 76, 157, ч.3 ст. 169, 207 ЦПК України,

постановив:

Позовну ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Сватівської районної державної адміністрації Луганської області, Держземагенства України, треті особи: Куземівська сільська рада Сватівського району Луганської області, відділ Держкомзему у Сватівському районі Луганської області про визнання права власності на земельні ділянки шляхом виділення із земель запасу, про зобовязання прийняти рішення про безоплатну передачу земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою -залишити без розгляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Луганської області через Сватівський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Осіпенко