Справа №585/2639/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/239/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Гагіна М. В. , Ільченко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 грудня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Роменської міської ради Сумської області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6

про визнання незаконним та скасування підпункту 1.1. пункту 1 рішення 54 сесії Роменської міської ради,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 грудня 2015 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом ОСОБА_3 належить 1/2 частки двокімнатної квартири № 2 в м. Ромни Сумської області по вул. П. Калнишевського, будинок № 50, житловою площею 32,6 кв.м. Згідно Договору купівлі продажу квартири від 02 квітня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 770, ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира № 13 в м. Ромни Сумської області по вул. П. Калнишевського, 50. На підставі висновку Відділу містобудування виконавчого комітету Роменської міської ради № 317 від 04 червня 2009 року до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_8 для будівництва індивідуальних гаражів, погоджено відведення земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів останній площею 0, 0020 га на умовах оренди із земель державної власності на території Роменської міської ради в м. Ромни по вул. П. Калнишевського, 50. Рішенням Роменської міської ради Сумської області пятого скликання 54 сесії від 24 вересня 2010 року «Про передачу земельних ділянок у власність», зокрема п. 1 п.п. 1.1. ОСОБА_8 передано безкоштовно у власність земельні ділянки для індивідуального гаражного будівництва в м. Ромни по вул. П. Калнишевського, 50 А, площею 22 кв.м. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 вересня 2012 року у мотивувальній частині встановлено, що земельна ділянка надана ОСОБА_8 під будівництво гаража знаходиться не на прибудинковій території будинку № 50 по вул. П. Калнишевського, а відноситься до земель житлової та громадської забудови.

Сторони належним чином повідомленні про час і місце розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 40 ЗК України, громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції при ухвалення рішення було порушено вимоги чинного законодавства є необґрунтованими.

Ствердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_3 у 2009 році зверталась до Роменської міської ради Сумської області із заявою про передачу їй земельної ділянки, розташованої між прибудинковими територіями багатоквартирних житлових будинків № 50, № 52 по вул. П. Калнишевського у м. Ромни для індивідуального гаражного будівництва, однак їй було відмовлено у передачі їй у власність вказаної земельної ділянки, вказану земельну ділянку безпідставно було передано безкоштовно у власність для індивідуального гаражного будівництва площею 22 кв.м. висновків суду не спростовують.

Земельна ділянка, що була передана у власність ОСОБА_8 для індивідуального гаражного будівництва знаходиться поміж будинками № 50 та № 52 по вул. П. Калнишевського і відповідає викопіюванню з генерального плану м. Ромни. Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Приватизація земельної ділянки мешканцями багатоквартирного будинку по вул. П. Калнишевського, 50 не здійснювалась, тому чітко визначених меж прибудинкової території будинку № 30 по вул. П. Калнишевського не має. Також при прийнятті оспорюваного рішення Роменської міської ради межі земельної ділянки були погоджені з сусідніми землекористувачами, а саме з володільцями гаражів розташованих поруч.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що право власності на земельну ділянку ОСОБА_8 набула на законних підставах, а саме за рішенням органу місцевого самоврядування, що передбачено положеннями Земельного Кодексу України.

Будь яких доказів щодо порушення права позивачів з боку третіх осіб надано не було, а тому підстав задовольняти позовні вимоги у суду немає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено, з додержанням вимог матеріального та процесуального права

У звязку з цим апеляційну скаргу на рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: