Справа №591/174/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Клименко А. Я.
Номер провадження 22-ц/788/1791/16 Суддя-доповідач - Рибалка В. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Семеній Л. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до прокуратури Сумської області, Охтирського міського відділу головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області. Державної казначейської служби України

про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2015 року та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, відносно ОСОБА_3 17 травня 2005 року слідчим прокуратури Великописарівського району Сумської області порушено кримінальну справу за ознаками ч. 1 ст. 366 КК України №04530048 та обрано щодо нього, запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області 27 грудня 2005 року позивача визнано винним за ч. 1 ст. 366 КК України. Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області від 02 березня 2006 року вирок Охтирського міськрайонного суду скасовано, а справу повернуто для проведення додаткового розслідування. 20 лютого 2006 року слідчим Охтирського МРВ УМВС України в Сумській області відносно ОСОБА_3 порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України №06030043. 26 червня 2006 року за наслідками проведення аудиторської перевірки ЗАТ «Охтиркашляхбуд» відносно ОСОБА_3 Охтирським міжрайонним прокурором порушена кримінальна справа за ознаками ч. 3 ст. 365 КК України за №06530029. 28 грудня 2006 року постановою слідчого вказана справа об'єднана зі справою №06030043 за обвинуваченням ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України.05 лютого 2007 року постановою старшого слідчого Охтирської міжрайонної прокуратури кримінальну справу було закрито за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України. 18 грудня 2006 року справа за обвинувачем ОСОБА_4. за ч. 1 ст. 366 КК України направлена до Охтирського міськрайонного суду Сумської області. 14 березня 2007 року справу за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України направлено до Охтирського міськрайонного суду Сумської області. Постановою суду від 13 квітня 2007 року кримінальні справи об'єднані в одне провадження. 27 грудня 2007 року постановою, прокурора про зміну обвинувачення в суді ОСОБА_3 пред'явлене обвинувачення за ч. 1 ст. 190 КК України.

Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2008 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України направлено для проведення додаткового розслідування, а постановою старшого слідчого СВ Охтирського МВ УМВС України в Сумській області від 12 квітня 2008 року дана кримінальна справа закрита за п. 2) ст. 6 КПК України, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу злочину.

ОСОБА_3 свої вимоги щодо відшкодування моральної шкоди мотивував перебуванням під слідством та судом по кримінальним справам №№04530048, 06030043 та 06530029, які були закриті з реабілітуючих підстав.

Між тим, з матеріалів цивільної справи №2-77/10 Охтирського міськрайонного суду Сумської області слідує, що в жовтні 2009 року ОСОБА_3 вже звертався до прокуратури Сумської області, Державного казначейства України та Охтирського МВ УМВС України в Сумській області з позовом, в якому просив стягнути на його користь майнову та моральну шкоду. Свої вимоги мотивував тим, що під час перебування під слідством та судом по кримінальним справам №№04530048, 06030043 та 06530029 він втратив заробітну плату, пенсію, його майно ( акції ) знецінилося, позивач зазнав моральних страждань через зміну звичайних життєвих зв'язків, погіршення стану здоров'я.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково. Визначено відшкодування заподіяної моральної шкоди ОСОБА_3 у 2 700 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області від 01 червня 2010 року, апеляційну скаргу Державного казначейства України відхилено, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2010 року в даній справі в оскаржуваній частині залишено без змін.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області від 27 квітня 2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2010 року змінено в частині вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди. Стягнуто на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 42 467 грн. за рахунок коштів Державного бюджету України.

В іншій частині рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області залишено без змін.

У даній справі рішенням Зарічнго районного суду м. Суми від 31 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено за необґрунтованістю.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 14 липня 2015 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2015 року в даній справі скасовано, а провадження у справі закрито. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2016 року ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 14 липня 2015 року скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Сторони належним чином повідомленні про час і місце розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення представника прокуратури, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1 1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що суд має задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, оскільки кримінальні справи проти нього були закриті, підписки про невиїзд скасовані не були, а порядок відшкодування завданої шкоди роз'яснено йому не було є необґрунтованими, оскільки не підтверджуються належними доказами.

Посилання позивача в апеляційній скарзі про те, що він просив суд зобов'язати міліцію надати необхідну постанову про відшкодування матеріальної шкоди, однак судом було пояснено лише порядок відшкодування вказаної шкоди висновків суду не спростовують. У своєму рішенні, суд першої інстанції, посилаючись на норми Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» звернув увагу ОСОБА_3 на те, що він повинен був звернутись до органу досудового розслідування для визначення розміру майнової шкоди та у разі бездіяльності службових осіб Охтирського міського відділу Головного управління МВС України в Сумській області або незгоди з розміром визначеної майнової шкоди мав право оскаржити до прокуратури вищого рівня або до суду. З огляду на вищевикладене, у суду не було підстав для зобов'язання до надання постанови відповідними органами, оскільки цей порядок прописаний в Законі.

Ствердження ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що судом не було витребувано лікарняні картки позивача не є підставою для задоволення позовних вимог. При ухваленні рішення, наявних доказів у справі було достатньо для вирішення даного спору.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач звернувся з неналежним способом захисту про відшкодування матеріальної шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено, з додержанням вимог матеріального та процесуального права

У зв'язку з цим апеляційну скаргу на рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: