Справа № 125/1323/16-ц Провадження № 22-ц/772/3161/2016Головуючий в суді першої інстанції Хитрук В. М.
Категорія 19Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

01 листопада 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Міхасішина І.В., Войтка Ю.Б.,

з участю секретаря судових засідань Куленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 - Чоловського Олександра Миколайовича на рішення Барського районного суду Вінницької області від 13 вересня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», приватного нотаріуса Барського районного нотаріального округу Вінницької області Мельника Олександра Миколайовича, Відділу державної реєстрації Барської районної державної адміністрації про припинення кредитного договору в зв'язку зі сплатою боргу, припинення іпотечного договору, -

встановила:

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 13 вересня 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», Приватного нотаріуса Барського районного нотаріального округу Вінницької області Мельника Олександра Миколайовича, Відділу державної реєстрації Барської районної державної адміністрації про припинення кредитного договору у зв'язку зі сплатою боргу, припинення іпотечного договору та зобов'язання вчинити певну дію - відмовлено повністю.

Не погодившись із рішенням представник позивача, адвокат Чоловський О.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність.

Представник відповідача - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. - Горобець Д.Г. в письмових запереченнях і в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просить залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване.

Відповідач - приватний нотаріус Барського районного нотаріального округу Мельник О.М. подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов не визнає.

Представник відділу державної реєстрації Барської районної державної адміністрації, повідомлений в установленому порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з'явився, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляції та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального прав. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 10.12.2010 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (свідоцтво про реєстрацію фізичної особи - підприємця НОМЕР_1, видане 22.08.2007 року Барською районною державною адміністрацією) уклав з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» кредитний договір №К-2004198, відповідно до умов якого банк надав у тимчасове користування на умовах (далі - кредитний договір) повернення, строковості, платності. забезпеченості та цільового використання грошові кошти в сумі 145000 грн. зі сплатою 22% річних з кінцевим терміном повернення до 15.07.2015 року.

Цього ж дня з метою забезпечення належного виконання зобов'язань, що виникають з кредитного договору між сторонами укладено іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_3 передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв в іпотеку в порядку і на умовах, визначених іпотечним договором, нерухоме майно - майновий комплекс комбікормового заводу, загальною площею 1121,7 кв. м., що розташований по АДРЕСА_1.

Даний іпотечний договір посвідчено приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Вінницької області Мельником О.М. та зареєстровано в реєстрі за №2209 з накладенням заборони відчуження предмета іпотеки.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 10 липня 2012 року, яке набрало законної сили 27 липня 2012 року з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 137833 грн. 78 коп. заборгованості за кредитом, 11975 грн. 43 коп. заборгованості за відсотками по кредиту, 1781 грн. 85 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 362 грн. 51 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків по кредиту, 3039 грн. 08 коп. судового збору, й видано судовий наказ на його виконання (а.с. 19).

Виконавче провадження з виконання даного наказу господарського суду відкрито 20.08.2012 року, а закінчено у зв'язку з повним виконанням 07.04.2015 року (а.с. 20-21).

27.05.2015 року та 22.12.2015 року ОСОБА_3 звертався із заявами про повне виконання наказу господарського суду Вінницької області від 27.07.2012 року до ПАТ «Дельта Банк» з проханням зняти накладену приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Вінницької області Мельником О.М. заборону на відчуження предмета іпотеки (а.с. 25-26), проте в задоволенні цих заяв йому відмовлено.

02.10.2015 року Національний банк України прийняв постанову №663, якою відповідно до частини 1 статті 44 Закону України від 23.02.2012 року №4452-VII «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відкликав банківську ліцензію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №181 від 02.10.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого всі повноваження ліквідатора банку делеговано уповноваженій особі фонду Кадирову В.В.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що незважаючи на стягнення з ФОП ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором згідно з судовим рішенням, основне зобов'язання за кредитним договором залишається невиконаним, а відтак чинною є іпотека, що його забезпечує.

Згідно з статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 1 Закону України від 05.06.2003 року «Про іпотеку» встановлено, що іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 5 статті 3 Закону іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення іпотечного договору.

Пунктом 10.1 іпотечного договору встановлено, що він набуває чинності з моменту його підписання сторонами договору, скріплення печаткою іпотекодержателя та його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору.

Іпотека відповідно до п. 6.4 іпотечного договору припиняється виконанням у позовному обсязі зобов'язання; розірванням цього договору чи/або припиненням його дії; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Підставами припинення іпотеки відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку» є: припинення основного зобов'язання або закінчення строку іпотечного договору; реалізація предмета іпотеки відповідно до цього Закону; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрата) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

В свою чергу кредитний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними взятих на себе зобов'язань (п. 11.5 кредитного договору).

Пунктом 3.2 кредитного договору встановлено, що нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді (28-29-30-31/365) на непогашену суму кредиту (залишок заборгованості за кредитом), починаючи з дати видачі кредиту до дати його повернення. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (траншів).

Відповідно до наданих позивачем квитанцій, рішення господарського суду Вінницької області про стягнення заборгованості за кредитним договором виконувалося позивачем ОСОБА_3 впродовж 2013-2015 років, протягом яких банк продовжував нараховувати відсотки за користування кредитними коштами.

При цьому погашення заборгованості позичальника за кредитом мала б здійснюватися в черговості, що встановлена пунктом 2.6 кредитного договору: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за кредитом; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за кредитом; пені та штрафи. В останню чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з пред'явленням вимоги за цим договором і звернення стягнення на засоби забезпечення виконання зобов'язань позичальником, а також відшкодуванням збитків, завданих позичальником невиконанням своїх зобов'язань за цим договором.

Верховний Суд України в справі №6-1206цс15 висловив правову позицію, згідно з якою виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Заперечуючи проти позову банк надав розрахунок, відповідно до якого в позичальника ФОП ОСОБА_3 станом на 08.08.2016 року наявна заборгованість перед банком на суму 248973 грн. 02 коп.

Не вдаючись до перевірки правильності таких розрахунків в зв'язку з тим, що вимоги про стягнення заборгованості банком не заявлялися, а ОСОБА_3 як ФОП не є учасником цього цивільного процесу, колегія суддів приходить до висновку про те, що сама по собі наявність невиконаних зобов'язань позичальника перед банком свідчить про те, що кредитний договір, а відтак й іпотека, що його забезпечує, не є припиненими.

Отже суд першої інстанції обґрунтовано посилався як на підставу для відмови в позові на наявність у позичальника невиконаних зобов'язань за кредитним договором, що виникли вже після постановлення рішення господарського суду, і на які його виконання не впливає.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно з статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись статтями 304, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - Чоловського Олександра Миколайовича - відхилити, а рішення Барського районного суду Вінницької області від 13 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ Стадник І.М.
Судді: Згідно з оригіналом: Суддя апеляційного суду /підпис/ Міхасішин І.В. /підпис/ Войтко Ю.Б. Стадник І.М.