провадження № 2/243/14/2016
справа № 243/5992/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Ільяшевич О.В.

при секретареві Куцик Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Словянськ, Донецької області) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Словянської міської ради Донецької області про визнання права власності на житловий будинок у порядку набувальної давності, -

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на житловий будинок у порядку набувальної давності. В обґрунтування своїх вимог, зазначив, що 08 травня 1987 року помер його батько - ОСОБА_6, який проживав у житловому будинку по вул. Пролетарській, 135 м. Словянська Донецької області. Спадкоємцями за законом після його смерті була його дружина - ОСОБА_7, та позивач. Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина за законом на 1/2 частину житлового будинку № 135 розташованого у місті Слов'янську Донецької області по вулиці Пролетарській. 08 червня 2004 року, мати позивача ОСОБА_7 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину вказаного будинку. 08 січня 2013 року, ОСОБА_7 померла. Після її смерті, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами за № 135 у місті Слов'янську по вулиці Пролетарській. Оскільки 08 червня 2004 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку вказаного житлового будинку, відповідно інша ? частка житлового будинку залишилась відкритою. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку вищевказаного житлового будинку після померлого батька - ОСОБА_6 Однак, державний нотаріус, дослідивши надані позивачем документи, 25 січня 2014 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частку житлового будинку, що залишилася, відмовив у звязку із тим, що у спірному домоволодінні значаться зареєстрованими брат позивача ОСОБА_8, дружина брата ОСОБА_9, та їх діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.ОСОБА_8, 31 липня 2001 року помер у місті Кобрино, Бреської області, республіка Білорусь. На запит державної нотаріальної контори, паспортний відділ м. Кобрино надав відповідь, що ОСОБА_2 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_4. Після чого, нотаріусом було направлено за цією адресою повідомлення про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8. ОСОБА_2 видала довіреність з питань прийняття спадщини на імя ОСОБА_10, втім остання, будучи повідомленою про вимоги оформлення спадщини, до теперішнього часу до нотаріальної контори не зверталась, і питання оформлення ? частки у спірному будинку розташованого за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Пролетарська, 135 залишається відкритим. Отже, за відсутності належного спадкоємця відповідно законодавства, що діяло на момент виникнення права, нотаріус роз'яснив позивачу процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, рекомендувавши йому звернутися до суду. Позивач користується спірним будинком №135 з 1988 року, тобто вже понад 10 років. Після смерті батька і до теперішнього часу він мешкає в будинку та продовжує за свій рахунок утримувати дане нерухоме майно в належному технічному стані. Позивач самостійно несе всі необхідні витрати з утримання будинку та сплачує комунальні послуги. Право власності на земельну ділянку за адресою: Донецька область, м. Словянськ вул. Пролетарська, 135, не зареєстроване, правовстановлюючі документи на цю ділянку відсутні.

У звязку із наведеним, посилаючись на положення ст. 344 ЦК України, позивач просив суд ухвалити рішення яким визнати за ним право власності на ? частку нерухомого майна, а саме на ? частку житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, загальною площею 126,7 кв.м., житловою площею 85,8 кв.м, який розташований за адресою: Донецька область, м. Словянськ вул. Пролетарська, 135.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_11 який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 20 травня 2015 року (а.с. 50), будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявились, надали суду заяви з проханням розгляд справи проводити у їх відсутності, позов задовольнити.

26 червня 2015 року, в порядку судового доручення копію позовної заяви з доданими до неї документами, ухвалу про відкриття провадження, було направлено до компетентного суду Республіки Білорусії для вручення відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яки проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, та запропоновано їм надати письмові заперечення проти позову і посилання на докази, якими вони обґрунтовуються. Також, суду було доручено допитати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з приводу заявленого позову.

Втім, доручення Словянського міськрайонного суду Донецької області, було повернуто на адресу суду без виконання, оскільки відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до судового засідання не зявились, відомості про реєстрацію вказаних осіб у Республіці Білорусії - відсутні.

Представник відповідача ОСОБА_12 міської ради Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявився, на адресу суду надано заяву з проханням розгляд справи проводити без участі представника Ради, рішення ухвалити на розсуд суду, з урахуванням наявних у справі доказів.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 08 травня 1987 року помер ОСОБА_6, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть ОСОБА_13: VI-НО №430746.

Відповідно свідоцтва про народження Серії: IV-УР № 1917618, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 є сином померлого ОСОБА_6.

Згідно із повідомленням Першої Словянської державної нотаріальної контори №2921/02-14 від 18 листопада 2013 року, після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно, яке складається з ? частки житлового будинку №135, розташованого у місті Словянську Донецької області по вул. Пролетарській. Спадщина відкрилася за законом, заповіт відсутній.

13 серпня 2003 року із заявою про прийняття спадщини, до нотаріальної контори звернулася дружина померлого ОСОБА_7, за наслідками чого, 08 червня 2004 року, державним нотаріусом Першої словянської Державної нотаріальної контори ОСОБА_14, їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на 1/2 частку житлового будинку із відповідною часткою господарських та побутових будов і споруд за №135, що знаходиться у місті Словянську по вул. Пролетарській, належних померлому на підставі рішення Словянського міського суду від 13 квітня 1960 року, зареєстрованого в Словянському КП «БТІ» 31 липня 1962 року за №3540/6а, договору дарування посвідченого Другою Словянською державною нотаріальною конторою 02 серпня 1962 року зареєстрованого в Словянському КП «БТІ» 07 серпня 1962 року за №3540/6а, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно №2110276.

Позивач, спадщину після смерті батька в установлені законом строки не прийняв, від своєї частки у спадковому майні відмовився на користь матері ОСОБА_7 про що свідчить, зокрема, заява ОСОБА_1 подана позивачем до Першої словянської державної нотаріальної контори.

Наведене стверджується повідомленням Першої Словянської державної нотаріальної контори від 12 липня 2016 року № 1646/01-16, згідно із яким є наявною спадкова справа №653/2004 після померлого 08 травня 1987 року ОСОБА_6, який проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_7. Із заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого - ОСОБА_7, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7. Із заявою про відмову від спадщини на користь матері - ОСОБА_7 звернувся син померлого - ОСОБА_1. 08 червня 2004 року гр. ОСОБА_7 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку будинку №135 по вул. Пролетарській у м. Словянську , а 1/4 частка залишилась відкритою. 25 січня 2014 року гр. ОСОБА_1 надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Зазначене також стверджується матеріалами спадкової справи №653/2004 до майна померлого 08 травня 1987 року ОСОБА_6 та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №44410677 від 11 липня 2016 року наданої на запит суду.

08 січня 2013 року, ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть ОСОБА_13: І-НО № 683850.

Після смерті матері, 18 листопада 2013 року, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами під номером 135 по вулиці Пролетарській. міста Слов'янська Донецької області, яка належала померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Першою Словянською державною нотаріальною конторою 08 червня 2004 року за р. №1-628 (свідоцтво про право на спадщину за законом №3444 від 18 листопада 2013 року, видане у спадковій справі № 45/2013 (а.с. 28)).

Наведене стверджується повідомленням Першої Словянської державної нотаріальної контори від 26 серпня 2016 року № 559/01-16, згідно із яким в провадженні нотаріуса Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_15 знаходиться спадкова справа до майна померлої 08 січня 2013 року ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, місце народження: місто Словянськ, Донецької області, яка проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9. Спадщину після померлої 08 січня 2013 року ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, прийняв її син, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, подавши заяву до приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу ОСОБА_15 у встановлений чинним законодавством строк. Крім ОСОБА_1, іншими спадкоємцями, згідно зі ст. 1266 Цивільного кодексу України є онуки померлої, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання яких невідоме, батько яких, ОСОБА_8, помер 31 липня 2001 року, які спадщину не прийняли у встановленій законом термін.

Інших спадкоємців, в тому числі малолітніх, неповнолітніх, недієздатних, цивільна дієздатність яких обмежена, немає.

Зазначене також стверджується матеріалами спадкової справи № 45/2013 до майна померлої 08 січня 2013 року ОСОБА_7 та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 34221591 від 10 червня 2013 року про її реєстрацію у спадковому реєстрі, наданої на запит суду.

14 січня 2014 року, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку вищевказаного житлового будинку №135 після померлого 08 травня 1987 року батька - ОСОБА_6 Однак, державний нотаріус, дослідивши надані позивачем документи, 25 січня 2014 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частку житлового будинку № 135, розташованого по вул. Пролетарській м. Словянська Донецької області, після смерті ОСОБА_6 відмовив, у звязку із тим, що у спірному домоволодінні значаться зареєстрованими брат позивача ОСОБА_8, дружина брата ОСОБА_9, та їх діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 30).

ОСОБА_8, 31 липня 2001 року помер у місті Кобрино, Бреської області, республіка Білорусь, про що свідчить свідоцтво про його смерть ОСОБА_13: І-АЛ №0130825 (а.с. 13).

На запит державної нотаріальної контори, паспортний відділ м. Кобрино надав відповідь, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10, тимчасово зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_4. Після чого, нотаріусом було направлено за цією адресою повідомлення про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8 (а.с. 9, 10).

ОСОБА_2 видала доручення з питань прийняття спадщини на імя ОСОБА_10 ( доручення від 02 грудня 2003 року №1891 (а.с. 12).

17 січня 2004 року, нотаріусом було направлено ОСОБА_1 та ОСОБА_10 повідомлення в якому було зазначено, що по спадковій справі гр. ОСОБА_6, який помер 8 травня 1987 року, у склад спадкового майна якого входить 1/2 частка жилого будинку розташованого у місті Словянську по вулиці Пролетарській 135, спадкоємцями за законом є в рівних частках кожний: дружина та двоє синів ОСОБА_16, ОСОБА_17, які на день відкрити спадщини були прописані у спадковому будинку »вступили в управління спадковим майном. Син ОСОБА_17 помер в 2001 році, його частку 1/3 / з 1/2 частки ж/б/ спадкують в рівних долях його мати - ОСОБА_18 та дружина ОСОБА_19 і троє дітей, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прописані в спадкову будинку з 1999 року. Доручення видане ні імя ОСОБА_10 потребує переоформлення у звязку із тим, що неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повинні бути представлені своєю матірю чого немає у вказаному дорученні. Яна діє самостійно і також повинна бути вписана в доручення (а.с. 11).

Втім остання, будучи повідомленою про вимоги оформлення спадщини, до теперішнього часу до нотаріальної контори не зверталась, і питання оформлення ? частки у спірному будинку розташованого за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Пролетарська, 135 залишається відкритим.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, при вирішенні спорів, повязаних з правом власності в силу набувальної давності, слід враховувати наступне:

? право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року;

? задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння.

При цьому наведені умови є необхідними в своїй сукупності, і відсутність хоча однієї із вищевказаних умов свідчить про відсутність підстав для визнання права власності за набувальною давністю. Отже на думку суду, при вирішенні спору про визнання права власності на майно за набувальною давністю, перш за все слід встановити таку ознаку, як добросовісність володіння. Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність субєктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обовязків. Аналізуючи норми чинного законодавства щодо добросовісності набуття права на певну річ за набувальною давністю є необхідним встановити добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. У відповідності до чинного цивільного законодавства, набувач визнається добросовісним, якщо він не знав і не повинен був знати про незаконність свого володіння. Отже позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Отже застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю.

Як достовірно встановлено у судовому засіданні, на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 у частці будинку, яка належала на праві власності ОСОБА_20 проживала його дружина ОСОБА_7 та був зареєстрований його син та брат позивача ОСОБА_21.

ОСОБА_7 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_6. ОСОБА_21 на час відкриття спадщини після смерті батька був зареєстрований у будинку, однак відомості про проживання та прийняття спадщини шляхом фактичного вступу у володіння та управління майном протягом шести місяців з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 відсутні. За таких обставин, ОСОБА_7 достовірно знаючи, що її син ОСОБА_8 заяву про прийняття спадщини не подавав, у будинку не проживав, а спадщину прийняла вона стала відкрито володіти майном. У 2004 році ОСОБА_7 оформила право на спадщину на ? частку спірного житлового будинку, однак у звязку із реєстрацією у будинку її сина ОСОБА_8Г та його сімї у будинку, вона була позбавлена можливості оформити право на спадщину на ще одну ? частку будинку. Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_8 помер у м. Кобрин Брестської області в республіці Беларусь 31 липня 2001 року. Його дружині та дітям неодноразово були направлені листи із проханням повідомити про те, чи претендують вони на спірну ? частку будинку. Однак відповіді від них не надходило. Добросовісне володіння припускає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. Тому встановлення добросовісності залежить від підстав набуття майна. Отже на думку суду, мати позивача ОСОБА_7 добросовісно заволоділа ? часткою будинку, розташованого по вул. Пролетарській, 135 у м. Словянську, протягом всього часу володіння майном була впевнена, що на це майно не претендують інші особи, і вона отримала це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю є також відкритість та безперервність володіння. Володілець повинен володіти річчю відкрито. Безперервність означає, що протягом означеного в законі строку володілець не вчиняв дії, що свідчили б про визнання ним обовязку повернути річ власнику, а також йому не предявлявся правомочною особою позов про повернення майна. Станом на 01 січня 2001 року, тобто на той момент, з якого законодавець, у відповідності до Прикінцевих та Перехідних положень чинного ЦК України, визначає можливість визнання права власності за набувальною давністю(початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом), ОСОБА_7 відкрито, безперервно володіла 1/4 часткою будинку розташованого по вул. Пролетарській, 135 у м. Словянську, про свідчать досліджені у судовому засіданні та вище зазначені докази до часу смерті 08 січня 2013 року.

Після смерті ОСОБА_7 позивач прийняв спадщину та оформив право на спадщину на ? частку спірного будинку, щодо іншої ? частки спірного будинку, яка не увійшла до свідоцтва про право на спадщину, то позивач продовжив нею володіти відкрито та безперервно, що також підтверджується вищевказаними доказами. При цьому, заявляючи про давність володіння ? часткою спірного будинку, позивач вважає, що весь час володіння цією часткою його матірю слід приєднати часу його володіння.

З огляду на викладене, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_7, добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном ? часткою домоволодіння, розташованого по вул. Пролетарській, 135 у м. Словянську Донецької області, титульний володілець якої відсутній, і якою вона відкрито, безперервно продовжувала володіти понад десять років, а позивач, будучи спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 також продовжив відкрито, безперервно володіти цією спірною часткою будинку, суд приходить до висновку про можливість приєднання до часу володіння позивачем увесь час, протягом якого цим майном володіля ОСОБА_7І…

За таких підстав, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 3, 15, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, ЦК України в ред.. 1963 року, ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Словянської міської ради Донецької області про визнання права власності на житловий будинок у порядку набувальної давності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_11, право власності в порядку набувальної давності на ? частку житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, загальною площею 126, 7 кв. м., житловою площею 85, 8 кв. м.. який розташований за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Пролетарська, буд. 135.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 08 листопада 2016 року.

Головуючий - суддя: О.В. Ільяшевич