Ухвала іменем україни
26 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,

КарпенкоС.О., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовомОСОБА_9 до Публічного акціонерного товариства «Неос Банк» про стягнення заборгованості за договором банківського рахунку, відшкодування шкоди та пені,

за касаційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Неос Банк» та ОСОБА_9 на рішення апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2016 року,

вс т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_9 звернувся до суду позовом до ПАТ «Неос Банк» про стягнення заборгованості за договором банківського рахунку, відшкодування шкоди та пені.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ПАТ «Неос Банк» на користь ОСОБА_9 (ОСОБА_9) заборгованість за договором банківського рахунку в розмірі 334 544 доларів США, що в еквіваленті становить 7 865 129 грн 20 коп., 3 % річних в сумі 24 059,67 доларів США, що в еквіваленті становить 8 430 772 грн 24 коп. У решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 жовтня 2015 рішення апеляційного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Останнім рішенням апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2016 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Неос Банк» на користь ОСОБА_9 (ОСОБА_9) заборгованість за договором банківського рахунку від 19 травня 2011 року № 24153 в розмірі 334 544,95 доларів США, 3 % річних від суми заборгованості за період з 01 липня 2011 року до 21 листопада 2013 року в розмірі 24 059,67 доларів США, всього: 358 603,67 доларів США.

У решті позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_9 просить рішення апеляційного суду змінити в частині відшкодування пені та стягнути з ПАТ «Неос Банк» на його користь 176 437,59 доларів США пені, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. У решті просить рішення апеляційного суду залишити без змін.

ПАТ «Неос Банк» у касаційній скарзі просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, зазначав, що позивач не надав суду примірник договору банківського рахунку від 19 травня 2011 року № 24153 (оригінал для огляду судом та копію для долучення до матеріалів справи), який мав бути у нього як у сторони цього договору, позивачем не доведено факт наявності правовідносин між ним та ПАТ «Банк Кіпру» на підставі вказаного договору.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, зазначав наступне.

19 травня 2011 року між ПАТ «Банк Кіпру», правонаступником якого є ПАТ «Неос Банк», та ОСОБА_9 укладено договір банківського вкладу № 24153, за умовами якого банк відкриває вкладнику поточний рахунок № НОМЕР_1 в іноземній валюті - доларах США, для обліку коштів здійснення операцій відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативних актів НБУ.

На відкритий вкладником рахунок 17 та 22 червня 2011 року особисто позивачем перераховано грошові кошти на загальну суму 334 544 доларів США.

Пунктом 3.1.3 договору передбачено право вкладника надати довіреність іншій особі на здійснення операцій за рахунком (на розпорядження рахунком), оформивши її згідно з вимогами чинного законодавства України.

У процесі розгляду справи встановлено, що до банку із заявою про видачу коштів, які знаходились на поточному рахунку, 01 липня 2011 року звернувся ОСОБА_5, який діяв від імені вкладника на підставі довіреності, посвідченої 08 червня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красовським О.О.

01 липня 2011 року на підставі довіреності, посвідченої 08 червня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красовським О.О., банком була здійснена видаткова операція шляхом видачі грошових коштів, які знаходились на рахунку вкладника.

Зі змісту зазначеної довіреності, посвідченої 08 червня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красовським О.О., зареєстрованої в реєстрі за № 460, вбачається, що від імені громадянина Ємену ОСОБА_8, вказано іншого довірителя, прізвище якого не співпадає з прізвищем позивача, який встановлювався нотаріусом не на підставі паспорта позивача, а на підставі посвідки на постійне проживання, в якій було зазначено прізвище ОСОБА_8 (він ОСОБА_9).

Установлено, що під час здійснення видаткової операції шляхом видачі грошових коштів, які знаходились на рахунку позивача, на підставі вказаної довіреності, банком не було належним чином перевірено особу довірителя, не перевірено правильність написання прізвища, не перевірено наявність ідентифікаційного коду, що свідчить про порушення працівниками банку правил видачі грошових коштів із рахунку вкладника.

На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув.

Крім того, як встановлено в процесі судового розгляду справи, ОСОБА_9 прибув на територію України 16 травня 2011 року та виїхав 24 травня 2011 року, вдруге прибув на територію України 29 червня 2011 року та виїхав 24 вересня 2011 року, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні оригіналом паспорта позивача. Тобто, на момент видачі довіреності - 08 червня 2011 року, позивач на території України не перебував, що також свідчить про те, що він не уповноважував інших осіб на отримання грошових коштів з рахунку від його імені.

Ураховуючи, що ОСОБА_9 не уповноважував зазначену в довіреності особу діяти від його імені, апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача у якості заборгованості за договором банківського рахунку від 19 травня 2011 року № 24153 суми банківського вкладу у розмірі 334 544 доларів США.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, при стягненні заборгованості за договором банківського рахунку з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 % річних від простроченої до видачі суми за період з 01 липня 2011 року до 21 листопада 2013 року (відповідно до заявлених вимог) у розмірі 24 059,67 доларів США.

Оскільки валютою зобов'язання сторін є іноземна валюта - долар США, а індекси інфляції в Україні визначаються стосовно національної валюти, правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних втрат відсутні.

Правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення пені відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» також відсутні, оскільки в даному випадку була проведена виплата суми вкладу за договором банківського рахунку неповноважній на отримання коштів особі, а не помилковий переказ коштів з рахунку неналежного платника.

Крім того, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає наступне.

Зі змісту пп. 4.2.2 п. 4.2 розділу 4 договору банківського рахунку вбачається, що при бажанні зняття з рахунку в один робочий день коштів у сумі, що перевищує 5 тис. грн, вкладник зобов'язаний за три робочі дні письмово повідомити банк про наміри зніти відповідну суму.

З матеріалів справи вбачається, що 01 липня 2011 року (п'ятниця) ОСОБА_5, який діяв від імені вкладника на підставі довіреності, звернувся до банку із заявою про видачу коштів та цього ж дня банком кошти були видані (350 тис. доларів США), тобто банк мав можливість перевірити особу, яка звернулася, однак своїм право не скористався; працівник банку не перевірив належним чином дані довірителя в довіреності й не впевнився в тому, що вони співпадають з даними у договорі.

Також колегія суддів зауважує, що з моменту передачі грошових коштів уповноваженій особі банку саме банк є їх власником (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року № 352цс16). За таких обставин саме банк є постраждалим внаслідок недбалості свого працівника, а вкладник має право вимоги до банку про повернення вкладу за договором банківського вкладу з урахуванням нарахованих процентів згідно з умовамиукладеного договору та застосуванням наслідків, передбачених договором та законом, у разі порушення банком своїх зобов'язань за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства «Неос Банк» та ОСОБА_9 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня С.О. Карпенко О.М. Ситнік