Справа № 660/545/16-ц
Номер провадження 2/660/226/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року

Нововоронцовський районний суд Херсонської області:

в складі головуючого судді Гончаренка О.В.

при секретарі Кателевській Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення частки померлої у спільному сумісному майні та визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання осіб такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням та їх виселення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про визначення частки померлої у спільному сумісному майні та визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову посилався на ту обставину, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла мати позивача - ОСОБА_7, після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно. Після звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва на право спадщини позивачу було відмовлено, оскільки не виділено частки померлої у спільному сумісному майні. Тому, представник позивача просив визначити, що частка ОСОБА_7 у праві спільної сумісної власності: на будинок АДРЕСА_1 становила ?; на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 ?; визнати за позивачем право власності на ? частину вказаного житлового будинку та на ? частину вказаної земельної ділянки. Також просить суд поновити строк позовної давності на звернення з позовом до суду.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представником відповідача подано зустрічний позов в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Любимівська сільська рада Нововоронцовського району Херсонської області про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням шляхом їх виселення. В обґрунтування позову посилався на ту обставину, що в належному йому на праві власності будинку зареєстровані та проживають ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9. Оскільки, відповідачі перешкоджають користуватися своїм будинком, земельною ділянкою, просив усунути перешкоди у користуванні належним позивачу житловим будинком по АДРЕСА_1 Нововоронцовського району Херсонської області шляхом визнання ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 такими, що втратили право користування житловим приміщенням; виселити ОСОБА_2, стельмах ОСОБА_10 з належного позивачу житлового будинку в примусовому порядку; стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом просив позов задовольнити, у задоволенні первісного позову відмовити.

Представник третьої особи Любимівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував.

Допитана в якості свідка відповідач ОСОБА_4 суду пояснила, що після смерті дружини ОСОБА_3 в 2004 році пішов жити до іншої жінки, з якою співмешкав 12 років. В Жовтні 2015 року повернувся в свій будинок, де на той час проживали вони з чоловіком. ОСОБА_3 було виділено окрему кімнату, але він почав вчиняти сварки. Також зазначила, що на момент смерті ОСОБА_7 та півроку потому ОСОБА_3 проживав у своєму домі по АДРЕСА_1. Разом з ним в будинку мешкали: його син - ОСОБА_2 та вона (невістка) - ОСОБА_2, яка доглядала до смерті за померлою. Після смерті вони з чоловіком доглядали за будинком та господарством, робили ремонти в будинку.

Допитана в якості свідка відповідач ОСОБА_5 суду пояснила: на момент смерті бабусі батько, ОСОБА_2, був приписаний у будинку по АДРЕСА_1, а мати, ОСОБА_2, їздила доглядати хвору бабусю. Після смерті бабусі деякий час батько, мати та дідусь жили разом в одному будинку. Потім дідусь познайомився з іншою жінкою та стали проживати по АДРЕСА_1. Батька та матір, як стверджує свідок, дідусь вигнав з дому. Вони стали проживати в смт. Нововоронцовка, де до моменту смерті бабусі вони жили разом з мамою, оскільки мати знаходилася в сварці з батьком. Десь через півроку всі вони знову переїхали в с.Любимівка в будинок по АДРЕСА_1, оскільки дідусь пішов жити до співмешканки. Після смерті цієї жінки дідусь повернувся в свій будинок.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що являється сусідом сім'ї ОСОБА_2. Крім того зазначив, що в селі у ОСОБА_2 і його дружини ОСОБА_11 є квартира, в якій вони не проживають, оскільки після сімейних сварок ОСОБА_2 пішов жити до батька, а ОСОБА_11 переїхала в смт. Нововоронцовка. На момент смерті ОСОБА_7, неодноразово бачив ОСОБА_2 на території домоволодіння, який проживав з батьками. Також приїжджали його діти та дружина, яка після смерті ОСОБА_12 залишилася там проживати, вести господарство та доглядати за будинком, що особисто бачив свідок. Через півроку/рік ОСОБА_13 став співмешкати з іншою жінкою. Зі слів свідка, на даний час ОСОБА_3 мешкає в гаражі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що розпочинав робити опалення в будинку ОСОБА_3 ще за життя ОСОБА_7, яке доробляв уже після її смерті. Зазначає, що на момент смерті ОСОБА_12 в будинку по АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_2, ОСОБА_11 та ОСОБА_13. Крім того, був свідком того, що ОСОБА_2 будував на території домоволодіння гараж. Підтверджує факт проживання ОСОБА_13 у іншої жінки після смерті дружини.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що перед смертю ОСОБА_7 та після, ОСОБА_2 з дружиною проживали в будинку і нікуди не виїжджали. Крім того, доглядали за господарством та будівлею, міняли вікна (через років п'ять після смерті ОСОБА_12), сплачували комунальні платежі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що являється онукою померлої ОСОБА_7 та ОСОБА_3 Оскільки вони з батьками проживали майже поруч з дідусем і бабусею, то з самого дитинства бабусі допомагали вони з братом. До моменту смерті за бабусею доглядав дідусь та її мати, яка зараз проживає в Італії. Після смерті бабусі, дідусь, ОСОБА_3, проживав сам, доглядав за будинком та господарством, ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_2 там не проживали. ОСОБА_17 жив по вул. ОСОБА_18, а коли дідусь позвав їх до себе в будинок (приблизно через 2 роки після смерті бабусі), то вони з дружиною стали там проживати. Зі слів свідка, (але особисто вона не бачила), на даний момент у дідуся немає умов для проживання у власному будинку, він спить на підлозі, прати і купатися приїжджає до свідка в м. Кривий Ріг, де вона проживає з 2001 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що на час смерті бабусі проживав за адресою: АДРЕСА_2. У дідуся практично жив. До смерті бабусі в будинку проживали лише дід та бабуся, д.ОСОБА_21 та т.ОСОБА_4 проживали по вул. ОСОБА_18 в своєму будинку. За хворою ОСОБА_12 доглядала його мати, ОСОБА_19, та дід. Після смерті бабусі, дід близько півроку проживав сам в будинку, ОСОБА_2 часто його навідував та ніколи не бачив там в будинку д.ОСОБА_2 та т.ОСОБА_4. Через півроку дід став проживати з іншою жінкою, до якої переїхав жити через два роки. На даний час дід проживає в гаражі, як відомо свідку зі слів інших людей.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що знає ОСОБА_3 з дитинства. На момент смерті ОСОБА_12 в будинку по АДРЕСА_1 проживала невістка ОСОБА_19. ОСОБА_21 та його дружини він там не бачив. Після смерті ОСОБА_7 ОСОБА_3 два роки жив в своєму будинку, а потім перейшов проживати до іншої жінки, і пустив в свій будинок сина ОСОБА_21 та невістку, які жили за іншою адресою. Після смерті другої жінки, ОСОБА_3 хотів повернутися в свій будинок, але син ОСОБА_21 його не впустив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що були друзями із сім'єю ОСОБА_3. ОСОБА_22 захворіла свідок дуже часто ходила її провідувати, та ніколи там не бачила сина ОСОБА_21 та невістки ОСОБА_4, лише бачила невістку ОСОБА_18 та її дітей. Після смерті ОСОБА_23, ОСОБА_13 півроку проживав сам, а потім зійшовся із ОСОБА_29). У ОСОБА_2 була своя квартира, де він і проживав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що була сусідкою ОСОБА_3 та ОСОБА_7, перебували в дуже гарних відносинах. За час хвороби ОСОБА_12 за нею доглядала невістка ОСОБА_18, внуки ОСОБА_2 і ОСОБА_16, та ОСОБА_13. ОСОБА_21 не бачила, а невістка ОСОБА_4 проживала в Нововоронцовці. Після смерті ОСОБА_25 ОСОБА_13 близько півроку проживав один, потім до двох років жив із ОСОБА_11. Коли діти ОСОБА_11 виїхали до м.Дніпропетровськ, то вони перейшли жити в будинок ОСОБА_11. Зазначила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_11 проживали по АДРЕСА_1 приблизно з 2005 року. Також додала, що ОСОБА_3 зараз проживає у неї в у гаражному приміщенні, куди він попросився пожити.

Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача за первісним позовом частково знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечувалося сторонами у судовому засіданні, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року про що зроблено відповідний актовий запис №03 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 22.03.2016 року). Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 07.08.1958 року, ОСОБА_3 уклав шлюб із ОСОБА_7, про що зроблено відповідний актовий запис №8.

Згідно копії договору № 40 від 25.12.1991 року, ОСОБА_3 придбав у власність будинок присадибного типу, житловою площею 38 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 Нововоронцовського району Херсонської області. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1542 га, розташована на території Любимівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 01.02.1964 року, батьками ОСОБА_26, ІНФОРМАЦІЯ_3 значаться ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

Оскільки, відкриття спадщини відбулося до 01.01.2004 року, зважаючи на роз'яснення Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, суд при вирішенні спору керувався в тому числі й ЦК Української РСР.

Відповідно до ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. ОСОБА_22 з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Оскільки будинок присадибного типу, житловою площею 38 кв. м. за адресою АДРЕСА_1 Нововоронцовського району Херсонської області був придбаний за час шлюбу, він на праві спільної сумісної власності належав ОСОБА_7 і ОСОБА_3

Згідно із ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. У ст.. 562 ЦК УРСР передбачено, що поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. При недосягненні згоди поділ провадиться судовим порядком відповідно до часток належних кожному з спадкоємців за законом або за заповітом.

Отже, спадкоємцями, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_7, були її чоловік ОСОБА_3 і син ОСОБА_2, тому 1/2 будинку за адресою АДРЕСА_1 Нововоронцовського району Херсонської області між ними повинна була б бути розподілена порівну по 1/4 кожному.

Відповідно до статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно з вимогами пункту 1 частини першої та частини другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК Української PCP визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №13124989 від 18.02.2008 року, спадкоємцем ОСОБА_7 є ОСОБА_3, якому видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові кошти, загальною вартістю 10721,61 грн. ОСОБА_3 подав нотаріально посвідчену заяву про прийняття спадщини 18 лютого 2008 року, в якій вказав, що спадщину він прийняв фактично, оскільки проживав разом із ОСОБА_7 на день її смерті.

У 2016 році ОСОБА_3 зареєстрував за собою право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 Нововоронцовського району Херсонської області.

Проте згідно довідки Любимівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області №752 від 25.05.2016 року, ОСОБА_2 станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 року був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 та мав склад сім'ї - батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_7.

Відповідно довідки № 472 від 14.04.2016 року, виданої виконавчим комітетом Любимівської сільської ради, ОСОБА_2 був зареєстрований АДРЕСА_1 з 1996 року.

Відповідно довідки № 463 від 08.04.2016 року, виданої виконавчим комітетом Любимівської сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2 і ОСОБА_2 зареєстровані та проживають АДРЕСА_1, зареєстровані, але не проживають ОСОБА_6, ОСОБА_27, 2014 р.н., ОСОБА_6, ОСОБА_8, 2013 р.н.

Відповідно довідки № 855 від 14.06.2016 року, виданої виконавчим комітетом Любимівської сільської ради, на день смерті ОСОБА_7 з нею проживав тільки її чоловік ОСОБА_3, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, але фактично постійно проживав разом із своєю сім'єю за адресою АДРЕСА_3

Відповідно архівних матеріалів Нововоронцовської районної державної адміністрації ОСОБА_2 приватизував разом із членами своєї сім'ї житловий будинок за адресою АДРЕСА_3, який відповідно договору купівлі-продажу від 23.10.2010 року продав ОСОБА_28 Матеріали приватизації датуються 1996 роком.

У спадковій справі ОСОБА_7 також є довідка від 2008 року, видана виконавчим комітетом Любимівської сільської ради, про те, що ОСОБА_7 дійсно проживала на території сільської ради до дня своєї смерті, разом із нею на день смерті проживав ОСОБА_3 Довідку видано до нотаріальної контори. Суд критично оцінює інформацію, викладену у цій довідці, оскільки чи проживав із ОСОБА_7 на день її смерті ОСОБА_2 в цій довідці не вказано, як і не вказано про те, що він не проживав. Вочевидь інформація у довідці стосується саме ОСОБА_3 і не стосується ОСОБА_2

Суд визнає різні за змістом і суперечливі довідки виконавчого комітету Любимівської сільської ради тільки в частині визнання факту реєстрації ОСОБА_2 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 в с. Любимівка Нововоронцовського району Херсонської області на час смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Таким чином, зважаючи, що у судовому засіданні підтверджено факт реєстрації ОСОБА_2 у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 Нововоронцовського району Херсонської області на день смерті його матері ОСОБА_7, згоди батька ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на таку реєстрацію, а з часом і на реєстрацію і проживання всієї сім'ї ОСОБА_2 у будинку. Не заперечується сторонами і факт нормальних і дружніх родинних відносин між ОСОБА_2 і його батьком ОСОБА_3 на день смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5, їх взаємної допомоги один одному, а також факт участі у похованні ОСОБА_7 всієї сім'ї, зокрема і ОСОБА_2 Наявність спору обґрунтовується сторонами існуванням конфлікту, який виник протягом останнього року між ОСОБА_3 і сім'єю ОСОБА_2 У зв'язку з чим у суду є всі підстави вважати обґрунтованими і справедливими позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання за ним 1/4 житлового будинку з будівлями та спорудами та на ? земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в селі Любимівка, Нововоронцовського району Херсонської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_7, оскільки він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК Української PCP.

Водночас ОСОБА_2 пропустив трирічний строк позовної давності на звернення до суду із позовом про визначення частки померлої у спільному сумісному майні та визнання права власності в порядку спадкування. Проте як із пояснень ОСОБА_2 та його представника, так і з матеріалів цивільної справи вбачається, що йому не було відомо про порушення його прав ОСОБА_3, хоча він і міг довідатися про їх порушення. ОСОБА_2 зазначив, що з батьком було нормальні відносини до останнього часу і він був впевнений, що успадкував ?, а батько отримав ? вказаного будинку після смерті ОСОБА_7 як такі, що фактично вступили в управління та володіння спадковим майном.Тому суд визнає поважними причини пропущення строку позовної давності.

Суд критично відноситься до показів всіх свідків, оскільки частина свідків є близькими родичами сторін і їх покази обумовлюються існуванням конфлікту у сім'ї ОСОБА_7, частина яких підтримує ОСОБА_3, а частина - ОСОБА_2 Інші свідки дають сумнівні або суперечливі покази про події, які відбувалися більше 13 років томупротягом шести місяців після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_7, а саме щодофакту вступу в управління або володіння спадковим майном ОСОБА_2 Отже, суд не вбачає можливим спиратися на покази свідків при прийнятті рішення.

Щодо інших доказів, зокрема, рішення Любимівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області №16 від 21.04.2016 року, в якому визнано житлово-побутові умови, в яких проживає ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 такими що є незадовільними. Акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 16.08.2016 року, згідно якого ОСОБА_3 проживає у гаражному приміщенні по АДРЕСА_4, де відсутні будь які умови для проживання. За обстеженням житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 Нововоронцовського району Херсонської області, власником якого значиться ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не забезпечено належних умов проживання старого, хворого батька. Зазначені письмові докази не стосуються предмета розгляду справи, тому не враховуються судом при прийнятті рішення і можуть були підставою для подачі ОСОБА_3 позову про вселення у вказаний будинок.

Суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання осіб такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням та їх виселення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 має у власності ?, а ОСОБА_3 ? житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 Нововоронцовського району Херсонської області, тобто будинок перебуває у їх спільній власності. Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Оскільки ОСОБА_2 має у власності частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 Нововоронцовського району Херсонської області і як співвласник майна заперечує факт втрати правом користуватися житловим приміщенням та необхідності виселення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, то позов ОСОБА_3 не може бути задоволений.

Керуючись вищевикладеним та ст.ст. 112, 548, 549, 562 Цивільного кодексу УРСР, ст.ст. 355, 368, 369 ЦК України, ст. 3, 4, 10, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Поновити строк позовної давності за позовною заявою в інтересах ОСОБА_2.

Позов представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення частки померлої у спільному сумісному майні та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? житлового будинку з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в селі Любимівка, Нововоронцовського району Херсонської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в селі Любимівка, Нововоронцовського району Херсонської області (державний акт від 18 грудня 2002 року серії НОМЕР_5) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7.

В решті позову - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання осіб такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням та їх виселення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Гончаренко