Справа № 357/1024/16-ц
У Х В А Л А

02 лютого 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві залі суду № 1 подання державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання головного державного виконавця міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, керівника ТОВ «ОСОБА_3Д.С.», без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України, оскільки на примусовому виконанні у міському відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження № 27260417 про стягнення з ТОВ «ОСОБА_3Д.С.» на користь юридичних осіб заборгованості на загальну суму 16740 грн.65 коп., в ході проведення виконавчих дій накладено арешт на майно та розрахункові рахунки боржника, від виконання зобовязань боржник ухиляється.

В судове засідання державний виконавець не зявився, але в поданні викладено клопотання щодо його розгляду без участі державного виконавця.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3Д.С.» з 27.09.2010 року зареєстровано як юридичну особу, згідно відомостей з ЄДРПОУ керівником підприємства з 20.12.2011 року є ОСОБА_2, відомості про припинення юридичної особи відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у міському відділі ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження ВП № 27260417, куди входять такі виконавчі документи: виконавчий лист № 2-а-890/12/1070 від 26.04.2012 року, виданий Київським окружним адміністративним судом, про стягнення з ТОВ «ОСОБА_3Д.С.» на користь УПФУ в м. Біла Церква коштів в сумі 3047 грн.53 коп.; виконавчий лист № 2-а-2409/12/1070 від 02.07.2012 року, виданий Київським окружним адміністративним судом, про стягнення з ТОВ «ОСОБА_3Д.С.» на користь УПФУ в м. Біла Церква коштів в сумі 5667 грн.48 коп.; вимога № Ю-3928-23/157У від 14.08.2015 року Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про стягнення з боржника коштів в сумі 8025 грн.64 коп.

14.07.2015 року державним виконавцем міського відділу ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-а-890/12/1070 від 26.04.2012 року, 22.07.2015 року та 09.12.2015 року винесено постанови про приєднання виконачого провадження до зведеного виконавчого провадження.

З доданих до подання документів вбачається, що державним виконавцем в процесі здійснення виконавчих дій винесено 22.07.2015 року постанову про арешт коштів боржника у межах суми стягнення, а 01.12.2015 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах суми стягнення.

У боржника не виявлено транспортних засобів, нерухомого майна, на яке можна звернути стягнення.

Відповідно до ст.17 Закону України Про виконавче провадження підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: в т.ч. виконавчі листи судів, судові накази, накази господарських судів, рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 цього Закону, державний виконавець має право у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України-до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно зі ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 року громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Як передбачено ст.12 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, свобода пересування може бути обмежена у випадках, передбачених законом.

За ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів /посадових осіб/ вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 цієї статті, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд вважає, що ст.377-1 ЦПК України має застосовуватися на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства, та рішень інших органів /посадових осіб/, оскільки інші кодекси, в т.ч. КАС України, ГПК України, КПК України не містять відповідних норм щодо процесуального порядку обмеження боржника на виїзд за межі України.

В листі Верховного Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» викладено правову позицію стосовно того, що на момент звернення до суду з таким поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження; а поняття «ухилення від виконання зобовязань» варто розуміти як будь-які свідомі діяння /дії чи бездіяльність/ боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок повністю або частково у нього є реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини.

У звязку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Так, на час звернення до суду з цим поданням відомостей про те, що боржник отримував копії постанов про відкриття виконавчого провадження, що боржнику взагалі відомо про наявність зведеного виконавчого провадження, суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що кореспонденція, направлена за адресою реєстрації юридичної особи-вул. ОСОБА_4,1/7 оф.35 м. Біла Церква повернута до міського відділу ДВС з відміткою відділення зв»язку про те, що за даною адресою адресата не знайдено.

Судом також встановлено, що платіжні вимоги, направлені державним виконавцем до банківських установ, повернуті без виконання в зв»язку з відсутністю коштів на рахунках платника, постава про арешт коштів боржника повернута без виконання деякими банківськими установами в зв»язку з тим, що найменування боржника, зазначене в постанові про арешт, не відповідає найменуванню клієнта банку.

Як вбачається з матеріалів справи, в запитах державного виконавця до відповідних органів та установ з метою перевірки майнового стану боржника вказується на код ЄДРПОУ юридичної особи -37236209, такий же код був і в юридичної особи Приватного підприємства «ОСОБА_3Д.С.», діяльність якого припинена.

Але маючи достовірну інформацію про зареєстроване місце проживання керівника боржника юридичної особи ТОВ «ОСОБА_3Д.С.» -ОСОБА_2, державним виконавцем він до відділу ДВС не викликався з метою з»ясування достовірних відомостей про майно, грошові кошти товариства, доведення до його відома інформації про наявність зведеного виконавчого провадження, таких доказів суду не надано, як і не надано достатніх доказів того, що він ухилявся як керівник юридичної особи від виконання відповідних зобов»язань у зведеному виконавчому провадженні.

А тому суд вважає посилання державного виконавця на те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань у виконавчому провадженні, необґрунтованими і підстав для задоволення подання не вбачає.

Враховуючи все наведене та керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст.377-1 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня постановлення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5