Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/240/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Винара Л.В.

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олевську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

20.04.2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі позивач, кредитор, Банк) звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 (далі відповідачка, позичальниця, клієнт) заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.06.2012 року в сумі 11499,97 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 4867,87 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 5308,29 грн., заборгованість за пенею та комісією 300,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентова складова) 523,81 грн. та стягнення судових витрат при зверненні до суду в розмірі 1378,00 грн.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 15.06.2012 року між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір № б/н згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачка не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розміри і у строки, передбачені кредитним договором. Тому позивач змушений звернутись до суду за захистом свого права.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позові і просить їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча була повідомлена належним чином про час, день і місце розгляду справи, оскільки на адресу суду повернулися поштові повідомлення з відміткою про те, що повістку повернуто до суду за закінченням терміну зберігання, що свідчить про відмову в отриманні судової повістки.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що між банком , назва якого підтверджується Статутом (а.с.36), який має право надавати банківські послуги згідно банківської ліцензії (а.с. 35), зареєстрований в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (а.с.34), та відповідачкою був укладений договір від 15.06.2012 року відповідно до якого, позичальниця отримала кредит в сумі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, де позичальниця в свою чергу зобовязувалася повернути кредит та сплатити відсотки, згідно договору який складається із заяви та «Умов та Правил надання банківських послуг» (далі «Умови») (а.с. 5-31).

Суд зазначає, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті , складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом відповідачки у заяві (а.с. 5).

Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умова, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до договору, позивач свої зобовязання виконав повністю, а саме надав відповідачці грошові кошти у розмірі встановленому договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов - позичальниця зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов, а у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку, згідно 2.1.1.5.6 Умов, а у разі порушення позичальником строків платежів по кожному із грошових зобовязань за договором більш ніж на 30 днів позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову у відповідності до п. 2.1.1.7.6 Умов.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З розрахунку вбачається, що відповідачка скористалася кредитними коштами, але не виконала належним чином зобовязання за кредитним договором № б/н від 15.06.2012 року у звязку із чим станом на 31.01.2016 року виникла заборгованість в сумі 11499,97 грн., яка складається з наступного:

- заборгованості за кредитом 4867,87 грн.;

- заборгованості за процентами за користування кредитом 5308,29 грн.;

- заборгованості за пенею та комісію 300,00 грн.;

та відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов:

- штраф (фіксована частина) 500,00 грн.;

- штраф (процентна складова) 523,81 грн.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б підтверджували виконання зобовязання відповідачкою перед Банком за кредитним договором б/н від 15.06.2012 року, що в свою чергу дає підставу вважати, що на день розгляду справи в суді зобовязання відповідачки перед Банком не виконано, а тому продовжують існувати цивільні правовідносини.

Згідно з 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В ч.1 ст.60 ЦПК зазначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачкою умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, відповідачка в свою чергу не спростував доводи позивача викладені в позовній заяві.

Тому суд, дотримуючись норм закону та всебічного і повного дослідження матеріалів справи та враховуючи, що на час розгляду справи в суді сторонами договір № б/н від 15.06.2012 року не був припинений, відповідачка в добровільному порядку не виконала свої зобов'язання перед Банком, що є істотним порушенням договору внаслідок якого позивач позбавлений можливості отримати суму кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, на що розраховував при укладенні договору, вважає, що даний позов є обґрунтований та доведений належними доказами, тому підлягає до задоволення та стягненню з відповідачки документально підтверджену заборгованість станом на 31.01.2016 року.

Позивач, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідачки понесені ним і документально підтверджені судові витрати (а.с.37).

Керуючись вимогами: ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-228, 294 ЦПК України, ст.ст.526, 530, 611,1050 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жительки м. Олевськ, вул. Московська, буд. 36 Олевського району Житомирської області, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рахунок № 3111, МФО 305299, , кошти в сумі 11499 (одинадцять тисяч чотириста девяносто девять) грн. 97 коп. заборгованості та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп., судових витрат, понесених при зверненні до суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3