"07" листопада 2016 р.
Справа №150/410/16-ц
Провадження по справі №2-о/150/31/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2016 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі Горбей О.М.,

народних засідателів Наконечної В.В., Стрілецького І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа орган опіки і піклування при виконкомі Вила - Ярузької сільської ради Чернівецького району Вінницької області, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до районного суду із вищевказаною заявою, посилаючись на те, що його рідна сестра ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Руда) ОСОБА_3 страждає на психічну хворобу, у зв*язку із чим періодично перебуває на лікуванні у Вінницькій психіатричній лікарні ім. академіка ОСОБА_4, є непрацездатною, тому потребує стороннього догляду та допомоги. На цій підставі заявник просить визнати ОСОБА_2 недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном, ОСОБА_1 фактично і здійснює догляд за ОСОБА_2, утримує її.

Заявник в судовому засіданні свої вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Заінтересована особа в судове засідання не з*явилася, Вила - Ярузькою сільською радою Чернівецького району Вінницької області подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, вимоги, заявлені ОСОБА_1, визнаються.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши та оцінивши в сукупності письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та /або/ керувати ними.

Згідно з висновком стаціонарної судово психіатричної експертизи №122 від 29.08.2016 року, проведеної Вінницькою обласною психоневрологічною лікарнею ім. академіка ОСОБА_4, ОСОБА_2 страждає на хронічне душевне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу. Про це свідчать дані анамнезу про виникнення у неї, починаючи з 1980 року недоречностей в поведінці, що супроводжувалось неадекватністю емоційних реакцій, вольовими порушеннями, відгородженістю, замкнутістю, розладами сприйняття, маячною інтерпретацією навколишнього, що призвело до соціально трудової дезадаптації, слугувало причиною для її неодноразових госпіталізацій в психіатричну лікарню, встановлення з 1990 року ІІ групи інвалідності по психічному захворюванню. Даний висновок підтверджується і теперішнім психолого психіатричним обстеженням, яке виявило типові для шизофренічного процесу симптоми у вигляді формальності контакту, зрідненості, неадекватності емоцій, зростання аутизму, зниження психічної продуктивності, порушень волі, мислення у формі паралогічності, непослідовності, розірваності, маячення, відсутності критики до хвороби, своїх вчинків. Тому ОСОБА_2, як душевнохвора, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовуються вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Висновок стаціонарної судово психіатричної експертизи №122 від 29.08.2016 року, проведеної Вінницькою обласною психоневрологічною лікарнею ім. академіка ОСОБА_4, суд визнає належним та достатнім доказом наявності у ОСОБА_2 психічного захворювання, внаслідок якого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що дає суду законні підстави для визнання ОСОБА_2 недієздатним.

Крім того, згідно зі ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Опікунською радою при виконкомі Вила Ярузької сільської ради Чернівецького району Вінницької області надано згоду на призначення опікуном ОСОБА_2 заявника по справі ОСОБА_1, який фактично здійснює за нею догляд, утримує її.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заявником відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог щодо визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна.

Таким чином, суд приходить до висновку про відповідність інтересам недієздатної ОСОБА_2 призначення її опікуном заявника по справі ОСОБА_1

На підставі ч. 1 ст. 39, 60 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 234-235, 240-241 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Визнати недієздатною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася та проживає в с. Вила - Ярузькі Чернівецького району Вінницької області.

Встановити над ОСОБА_2 опіку та призначити опікуном ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 - Мелешківська, вул. Данила Нечая, 7 Вінницького району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя: Цимбалюк Л.П.

Народні засідателі: