Справа № 559/2035/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в особі головуючої судді Лопухович А.О.,

при секретарі Федчук А.А.,

за участю представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа орган піки та піклування Дубенської РДА про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

В обгрунтування своїх вимог, позивачка посилається на те, з липня 1999 року вона проживала з відповідачем по справі однією сім"єю без реєстрації шлюбу. 03 квітня 2000 року у них народився син ОСОБА_5. 22 листопада 2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Їх шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радивилівського районного управління юстиції, актовий запис №77. Після реєстрації шлюбу у них народилося ще двоє дітей: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Подружнє життя з відповідачем у них не склалося. З 2008 року спільне життя стало нестерплим. Чоловік став зловживати спиртними напоями. Майже кожен день між ними виникали сварки в більшості випадків відбувалися в присутності неповнолітніх дітей. У її адресу сипалися приниження, образи, безпідставні звинувачення. Відповідач міг вигнати її з дітьми на вулицю і вони змушені були деякий час жити у сусідів. Через деякий час просив повернутися додому і обіцяв, що змінить своє ставлення до неї як жінки, матері його дітей. Проте його обіцянок вистачало не на довго і все починалося з початку. Після чергової сварки 22 червня 2015 року, відповідач знову вигнав її з дітьми, на цей раз вона навіть звернулася за допомогою до працівників міліції, про що свідчить інформація начальника Кременецького РВ УМВС України в Тернопільській області від 30.06.2015 за №6111. Які б міри не були застосовані до чоловіка, його змінити не можливо. Вона повернулася до батьківського будинку. Та на цей раз не має наміру повертатися до чоловіка. Вона хоче спокою для себе і для своїх неповнолітніх дітей. Вона є інвалідом 3 групи. Син ОСОБА_7 також є інвалідом з дитинства, для їхньої реабілітації перш за все потрібний спокій, якого ні вона, ні її діти давно не бачили. Просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги із зазначених підстав. Позивачка пояснила, що одруження виявилося невдалим, чоловік зловживає алкогольними напоями, влаштовує скандали та бійки. Вона є інвалідом 3-ї групи, менший син також є інвалідом, їм потрібний спокій. Проживаючи із відповідачем це неможливо. Крім того, їй стало відомо, що він спонукає старшого сина до вживання алкогольних напоїв у великій кількості. Все це негативно впливає на розвиток дітей. Просить позов задоволити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що на розірвання шлюбу згідний. Заперечує, щоб діти проживали з матір»ю. Доказів про те, що він має кращі умови проживання, чи про те, що вона веде аморальний спосіб життя, на даний час надати не може. Дітям допомагає, відвідує їх.

Представник третьої особи позовні вимоги підтримала повністю. Вважає, що позов підлягає до задоволення. Органом опіки та піклування була проведена перевірка по місцю проживання позивачки з дітьми, навчання дітей. Встановлено, що вони проживають у будинку, де зроблений ремонт, мають все необхідне. Позивачка дбає та піклується про синів. Відомо те, що відповідач вигнав позивачку разом із дітьми, в результаті чого вона переїхала в даний батьківський будинок.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі з 22 листопада 2000 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радивилівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 77. (а.с3).

ОСОБА_8 народився 28.02.2005 року, ОСОБА_9 народився 30.10.2008 року, ОСОБА_10 народився 03.04.2000 року. Їх батьками є сторони по справі. (а.с.4,5, 6)

Позивачка є інвалідом 3-ї групи, її син ОСОБА_9 є інвалідом з дитинства. (а.с.8,9)

Позивачка неоднарозово зверталася до працівників міліції щодо поведінки відповідача. (а.с. 7, 38, 39)

Згідно характеристики Тараканівської сільської ради Дубенського району ОСОБА_3 за час проживання на території Тараканівської сільської ради характеризується з позитивної сторони, працьовита, вихована, займається вихованням дітей. (а.с.48)

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки умови проживання задовільні, діти мають окрему кімнату, кошти, які отримує ОСОБА_3 витрачаються на придбання одягу, продуктів харчування, речей першої необхідності. (а.с.48).

Орган опіки та піклування Дубенської райдержадміністрації вважає за доцільне проживання дітей ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір»ю. (а.с.50-52)

Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружжя з червня 2015 року разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків, обоє бажають розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, що має істотне значення.

Відповідно до принципу ст.6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір"ю.

Керуючись ст.ст. 3,6,57,60,212,215 ЦПК України, ст.ст.110, 111, 112 СК України, суд,-

РІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа орган піки та піклування Дубенської РДА про розірвання шлюбу і визначення місця проживання дитини задоволити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 22 листопада 2000 року відділом державної РАЦС Радивилівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №77 розірвати.

Дітей ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати із матір»ю - ОСОБА_3.

Стягнути ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. витрат у сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: