Провадження №2/523/364/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2016 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Одесі заяву про стягнення судових витрат,

встановив:

В провадженні суду знаходилася справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВД Україна» (далі ТОВ «АВД Україна») про скасування наказів про звільнення поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 27.07.2015 року позовна заява ОСОБА_1, була залишена без розгляду у звязку із повторною неявкою позивача у судове засідання (ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України). Також, цією ухвалою було відмовлено відповідачу ТОВ «АВД Україна» у задоволенні заяви про стягнення компенсації понесених відповідачем судових витрат внаслідок необґрунтованих дій позивача в сумі 2 261,92 грн.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.11.2015 року, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27.07.2015 року в частині відмови в стягненні компенсації понесених відповідачем судових витрат внаслідок необґрунтованих дій позивача скасовано та в цій частині направлено на новий розгляд.

Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд заяви про стягнення компенсації понесених відповідачем судових витрат за його відсутності (а.с. 22, Том ІІ).

Позивач в судове засідання не зявився про місце та час судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 37, Том ІІ), причини неявки не повідомляв, будь яких заяв не надходило.

Неявка осіб, що приймають участь у справі повідомлених належним чином, не є перешкодою у розгляді заяви про стягнення компенсації понесених відповідачем судових витрат.

Так судом встановлено, що Ухвалою суду від 27.07.2015 року позовна заява ОСОБА_1, була залишена без розгляду (а.с. 227, Том І) у звязку із повторною неявкою позивача у судове засідання (ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України), зазначена ухвала в цій частині набрала законної сили.

Відповідач ТОВ «АВД Україна» подав заяву про стягнення компенсації понесених відповідачем судових витрат в сумі 2 261,92 грн., внаслідок необґрунтованих дій відповідача (а.с. 189, 203, ТомІ). В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що вважає позовні вимоги позивача безпідставними та підтверджує такі вимоги неналежними доказами. Суму витрат обґрунтовує вартістю квитків для проїзду з м. Тернопіль до м. Одеси та на квитки в зворотному напрямку.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України, в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Залишення заяви без розгляду у звязку із повторною неявкою позивача це форма закінчення справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє поважність причин повторної неявки позивача згідно ч. 3 ст. 169 ЦПК України.

Отже, саме по собі залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, що не містить обмежень у його реалізації. Крім того, звернення до суду з позовом є субєктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Таким чином, за змістом ч. 3 ст. 89 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, повязаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду встановити, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та предявив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Разом із тим, відповідач у поданій заяві не довів зазначені вище обставини та судом вони не встановлені.

Крім того, суд звертає увагу відповідача ТОВ «АВД Україна», що явка сторони (представника) у цивільних справах є правом сторони, а не обовязком, вважаючи позов ОСОБА_1, необґрунтованим, відповідач мав право на подання заяви про розгляд справи за його відсутності.

Також, суд зауважує про те, що у випадку бажання відповідача приймати участь у справі і не витрачати зайві кошти на переїзд із міста до міста, ТОВ «АВД Україна» мало право на подання заяви про розгляд справи в режимі відео конференції ст. 158-1 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 89, 169, 158-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «АВД Україна» про компенсацію здійснених витрат, повязаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в апеляційної протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: