Справа № 494/1273/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., ознайомившись із цивільною справою за позовом голови ліквідаційної комісії обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Маловський» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2016 року згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями до провадження судді Березівського районного суду Одеської області Римаря І.А. надійшла цивільна справа №494/1273/16-ц за позовом голови ліквідаційної комісії обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Маловський» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Вказана справа передана канцелярією Березівського районного суду Одеської області 07.11.2016 року.

Керуючись ст. 23 Цивільно-процесуального кодексу України (далі- ЦПК України) головуючий заявляє самовідвід по даному провадженню, з наступних підстав.

У процесі вивчення та призначення справи до розгляду судом встановлено, що суддя Римар І.А. приймав участь у винесенні судового наказу від 03 вересня 2015 року по справі №494/1199/15ц за поданням ліквідаційної комісії ОСББ «Масловський» до боржника ОСОБА_2, про що зазначено у позові. Так, позивач посилається у позовній заяві, в тому числі на ухвалу, якою скасовано вищезазначений судовий наказ.

Результати розгляду справи про видачу судового наказу, тісно пов'язані із обґрунтуванням позовних вимог цивільного позову про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Вказане свідчить про наявність у головуючого сформованої позиції з приводу певних аспектів взаємовідносин між сторонами даного провадження.

З огляду на те, що суддя Римар І.А. брав участь у розгляді справи про видачу судового наказу по справі №494/1199/15-ц, задовольнив його, а саме: стягнув заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2008 року по 31.03.2015 року, індекс інфляції, три відсотки річних від простроченої суми, та висвітлив свою позицію в судовому наказі, а тому вказане може викликати сумнів у неупередженості при розгляді даної цивільної справи. Більш того, вищевказаний судовий наказ скасований.

Статтею 20 ЦПК України встановлює перелік підстав, коли суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає самовідводу. Зважаючи на складність і різноманітність цивільних справ, життєвих явищ, із ними повязаних, законодавець не став встановлювати вичерпний перелік для самовідводу судді, надавши можливість у кожному окремому випадку вирішувати питання про його обєктивність і неупередженість.

Відповідно до ст. 23 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку зясування обставин у справі та перевірки доказами.

Заява про самовідвід заявлена до початку зясування обставин справи та перевірки доказами, тому відповідає вимогам ст. 23 ЦПК України.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись субєктивними та обєктивними критеріями. Відповідно до субєктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до обєктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

За практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Розгляд даної справи вказаним суддею може сприйматися стороною як порушення її права на справедливий суд, що закріплений в нормах міжнародного права, зокрема Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з етичних та моральних засад, беручи до уваги, що з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в обєктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання у подальшому нарікань на необєктивність та упередженість головуючого, а тому головуючий підлягає самовідводу.

У відповідності до ч.1 ст.25 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому ч.3 ст.11-1 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.20, 23,24 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Самовідвід судді Римаря І.А. у цивільній справі №494/1273/16-ц за позовом голови ліквідаційної комісії обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Маловський» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Відповідно до ст.11-1 ЦПК України, передати цивільну справу №494/1273/16-ц за позовом голови ліквідаційної комісії обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Маловський» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги до канцелярії Березівського районного суду Одеської області для визначення іншого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Римар