У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві в особі Першої київської державної нотаріальної контори, про усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 13 жовтня 2011 року.

До складу спадкового майна ввійшли: квартира АДРЕСА_1, квартира АДРЕСА_2, квартира АДРЕСА_3 та інше майно, а також грошові вклади, що належали за життя його батьку.

23 грудня 2011 року він звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Про своє право на обов'язкову частку у спадщині після смерті батька заявила і дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_4, як непрацездатна вдова спадкодавця.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 ухилялася від надання спадкодавцю допомоги, який через похилий вік, тяжку хворобу перебував у безпорадному стані та потребував стороннього догляду, позивач просив усунути відповідачку від права на спадкування після смерті ОСОБА_5

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту указаної норми закону та відповідно до роз'яснень викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суди обґрунтовано відмовили у задоволенні позову, оскільки позивач та його представник не надали належних і допустимих доказів на підтвердження того, що спадкодавець перебував у безпорадному стані та потребував допомоги, і не довели, що відповідачка ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві. Доводи позивача про те, що відпочинок ОСОБА_4 за кордоном, а після приїзду з відпочинку її несвоєчасне звернення до лікарів для надання необхідної медичної допомоги хворому, свідчать про її ухилення від надання допомоги спадкодавцю, є лише припущеннями, що ґрунтуються на власному переоцінюванні певних обставин та доказів.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким судами надана відповідна оцінка, а суд касаційної інстанції позбавлений повноважень приймати нові докази та їх досліджувати.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві в особі Першої київської державної нотаріальної контори, про усунення від права на спадкування, відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік