Провадження №2/200/4146/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 жовтня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Шевцовій Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Департамент адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з вищевказаним позовом. Представник позивачів надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В позові позивачі посилаються на те, що являються власниками квартири АДРЕСА_1, де з 2002 року зареєстрована їх онука відповідач по справі. В 2007 році ОСОБА_3 вийшла заміж та виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації. Відповідно, комунальні послуги відповідач не сплачує, не несе жодних витрат на утримання житла, що є тягарем для позивачів, як літніх осіб, які до того ж позбавлені права розпорядження своїм майном, через обтяження його речовим правом відповідача.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розряду справи до суду не надходило.

Статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивачі проти ухвалення заочного рішення не заперечують, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до матеріалів цивільної справи, позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_1 є власниками квартири126 будинку 17 по вул.Тополиній в м.Дніпрі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 04.04.1994 року. /а.с.8/

Згідно довідки про склад сімї, виданої ОСББ «Тополина 17» станом на 19.09.2016 року, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с.6/

Відповідно до чч.1,2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

При розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла і членами його сімї, а також членами сімї колишнього власника житла. Так, у першому випадку власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право на користування, та зняття його з реєстрації. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла.

Відповідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст.163 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається займане житлове приміщення у випадках та в межах строків передбачених діючим законодавством.

У відповідності зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців.

Актом комісії ОСББ «Тополина 17» від 16.09.2016 року засвідчено факт непроживання ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_3 з 2007 року. Зазначено про відсутність особистих речей відповідача у квартирі.

Враховуючи, що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад шість місяців, відповідач в судове засідання не зявилась, та своєї тривалої відсутності за місцем реєстрації не заперечила, поважності причин відсутності не зазначила, витрати з утримання житла не несе, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88 169, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Департамент адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстрації - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_4 та зняти її з реєстрації за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів із дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом десяти днів із дня отримання копії заочного рішення.

Суддя Т.В.Шевцова