АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Зарицька Ю.Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Соколової В.В.

при секретарі: Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 02 вересня 2016 року про відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який був зареєстрований 25.08.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківсмького РУЮ у м. Києві.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02 вересня 2016 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову.

Зазнанає, що за вказаною позивачем в позовній заяві адресою, а саме: АДРЕСА_1, відповідач знята з реєстрації місця проживання 18.09.2015 року, а за адресою: АДРЕСА_2, апелянт не проживає. Доказів того, що відповідач проживала, або проживає за адресою: АДРЕСА_2 матеріали справи не містять, а тому суд першої інстанції передчасно відкрив провадження у даній справі.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити з підстав наведеній в ній.

Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, справа підсудна саме цьому суду.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованими у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертаючись з вказаним позовом до суду в позовній заяві вказував, що адресою реєстрації місця проживання відповідача є: АДРЕСА_1, а адресою фактичного місця проживання відповідача є: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.3 ст.122 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі п.4 ч.3 ст.121 цього Кодексу.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі.

Так, в силу вимог процесуального законодавства, суд надсилав запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в місті Києві, за відповіддю якого відповідач ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та знята з реєстрації вказаного місця проживання 19.09.2015 року.

Відкриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції діяв у межах процесуального закону, зважаючи на вимоги ч.3 ст.122 ЦПК України вірно встановив, що спір між сторонами підсудний Подільському районному суду м. Києва.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права, оскільки з інформації наданої на запит суду з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в місті Києві неможливо встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) ОСОБА_1, а тому суд відкрив провадження у справі відповідно до вимог ч.3 ст.122 ЦПК України

Крім того, представник відповідача ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснила, що на даний час відповідач не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання чи перебування.

Відповідно до ч.1 ст.312 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Отже, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 02 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді