Головуючий суду 1 інстанції - Бойко С.Л.
Доповідач - Фарятьєв С.О.
Справа № 415/3451/16-ц
Провадження № 22ц/782/773/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого судді - Фарятьєва С.О.

суддів - Коротенка Є.В., Стахової Н.В.

за участю секретаря Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку цивільну справу по апеляційній скарзі Лисичанської міської ради на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 22 серпня 2016 року за позовом виконуючого обов'язки керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах ОСОБА_2, законний представник Державний навчальний заклад «Сєвєродонецький професійний ліцей» до Лисичанської міської ради, 3-тя особа Служба у справах дітей Лисичанської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року в.о. керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області звернувся до суду з зазначеним позовом в інтересах ОСОБА_2, обґрунтовуючи його тим, що вона є особою, 02.10.0998 року народження, позбавленої батьківського піклування, яка через недосягнення повноліття не може захистити свої законні права.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 03.10.2011року, виданого Михайлівською селищною радою Перевальського району Луганської області, мати неповнолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_4 померла, після чого дитина залишалася проживати з батьком ОСОБА_3 до серпня 2013 року.

Протягом 2013-2014 навчального року дитина навчалася в Стахановській школі-інтернаті Луганської області, а в період літніх канікул 2014 року мешкала у різних людей. Влітку 2014 у зв'язку з проведенням на території міст Стаханова, Алчевська та Перевальського р-ну Луганської області антитерористичної операції сусідка родини ОСОБА_3 ОСОБА_5, разом зі своєю сім'єю, вивезла у Дніпропетровську область і неповнолітню ОСОБА_2, оскільки її батько пиячив і не вживав ніяких заходів щодо забезпечення життя та безпеки дочки.

В січні 2015 неповнолітня ОСОБА_2 прибула до міста Лисичанська, де була влаштована до КЗ «Лисичанський центр соціально психологічної реабілітації дітей» та поставлена Службою у справах дітей Лисичанської міської ради на первинний облік, як дитина, переміщена з району проведення антитерористичної операції, яка залишилася без батьківського піклування, як то передбачено п.п.75-77 постанови КМУ від 24.09.2008 №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаних із захистом прав дитини».

Рішенням виконкому Лисичанської міської ради Луганської області № 355 від 20.10.2015 неповнолітній ОСОБА_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв'язку з тим, що її мати померла, а батько ОСОБА_3 рішенням Лисичанського міського суду від 11.08.2015 року. позбавлений батьківських прав.

На час прийняття житловою комісією при виконкомі Лисичанської міської ради Луганської області вище вказаного рішення неповнолітня ОСОБА_2 вже навчалася у ДНЗ «Сєвєродонецький професійний ліцей», куди була влаштована ще 28.09.2015р., та саме з цього часу зазначений навчальний заклад набув права бути законним представником неповнолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування, як то передбачено ст. 66 ЦК України.

Згідно з довідкою від 30.05.2016 №919055020, виданою УПСЗН Сєвєродонецької міської ради, неповнолітня ОСОБА_2 взята на облік, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення.

03 лютого 2016 року служба у справах дітей Лисичанської міської ради звернулася із клопотанням до виконкому Лисичанської міської ради про взяття на квартирний облік неповнолітньої ОСОБА_2, позбавленої батьківського піклування.

За результатом розгляду зазначеного клопотання громадською комісією з житлових питань при виконкомі Лисичанської міської ради 11.02.2016 року було прийнято рішення про відмову дитині ОСОБА_2 у включенні до списків позачергового отримання житла при Лисичанській міській раді.

Однак таке рішення є таким, що порушує права неповнолітньої ОСОБА_2, які передбачені ч.2 ст.47 Конституції України, ст.1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» № 2342-ІУ від 13.01.2005р., ст.46 ЖК України, ст. 30 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-ІІІ, ст.ст.2, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 за №1706-УІІ України.

Тому прокурор в інтересах ОСОБА_2 просив суд зобов'язати Лисичанську міську раду зарахувати на квартирний облік ОСОБА_2, як дитину позбавлену батьківського піклування для подальшого забезпечення житлом у позачерговому, порядку після досягнення нею повноліття та завершення навчання.

Стягнути з відповідача судовий збір у сумі 1378 грн. на користь прокуратури Луганської області.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 22 серпня 2016 року позовні вимогив.о. керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах ОСОБА_2 було задоволено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні заявленого прокурором позову відмовити, оскільки вважає його незаконним та безпідставним.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явились до апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

В силу ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України.

У відповідності із вимогами ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Крім того, вимогами ст. ст. 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

Чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інше.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого 11.01.1999 Михайлівською селищною радою Перевальського району Луганської області, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Михайлівка, Перевальського р-ну, Луганської області, її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 03.10.2011, виданого Михайлівською селищною радою Перевальського району Луганської області, мати дитини ОСОБА_2 - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний запис за №43 (а.с.12).

Після смерті матері дитина залишалася проживати з батьком ОСОБА_3 до серпня 2013 року. Протягом 2013-2014 навчального року неповнолітня ОСОБА_2 навчалася в Стахановській школі-інтернаті Луганської області.

Влітку 2014 у зв'язку з проведенням на території міст Стаханова, Алчевська та Перевальського р-ну Луганської області антитерористичної операції сусідка родини ОСОБА_2, ОСОБА_5, разом зі своєю сім'єю, вивезла у Дніпропетровську область і неповнолітню ОСОБА_2, оскільки її батько пиячив і не вживав ніяких заходів щодо забезпечення життя та безпеки дочки.

19 січня 2015 оку. неповнолітня ОСОБА_2 була доставлена до Комунального закладу «Лисичанський центр соціально психологічної реабілітації дітей» та поставлена Службою у справах дітей Лисичанської міської ради на первинний облік, як дитина, переміщена з району проведення антитерористичної операції, яка залишилася без батьківського піклування, як це передбачено п.п.75-77 постанови КМУ від 24.09.2008 №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаних із захистом прав дитини».

Заочним рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 11 серпня 2015року ОСОБА_3 був позбавлений батьківських прав у відношенні своєї неповнолітньої дочки, ОСОБА_2 (а.с.14-16).

Рішенням виконкому Лисичанської міської № 355 від 20.10.2015 року неповнолітній ОСОБА_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв'язку з тим, що її мати ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а батько ОСОБА_3 позбавлений батьківських прав рішенням Лисичанського міського суду від 11.08.2015 року (а.с.11).

03.02.2016 року служба у справах дітей Лисичанської міської ради звернулась до виконкому Лисичанської міської ради в особі відділу з обліку, розподілу, обміни та приватизації житла з клопотанням про взяття на квартирний облік неповнолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 17).

За результатом розгляду зазначеного клопотання громадською комісією з житлових питань при виконкомі Лисичанської міської ради 11.02.2016 року прийнято рішення про відмову дитині ОСОБА_2 у включенні до списків позачергового отримання житла при Лисичанській міській раді.

На час прийняття громадською комісією з житлових питань при виконкомі Лисичанської міської ради Луганської області рішення від 11.02.2016 року про відмову ОСОБА_2 у включенні до списків позачергового отримання житла при Лисичанській міській раді неповнолітня ОСОБА_2 вже навчалася у ДНЗ «Сєвєродонецький професійний ліцей», куди була влаштована 28.09.2015 року (а.с.27).

Згідно з довідкою УПСЗН Сєвєродонецької міської ради від 30.05.2016 року №919055020, неповнолітня ОСОБА_2 взята на облік, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення (а.с.10).

Приймаючи рішення про відмову у постановці на квартирний облік для позачергового отримання житла дитині, позбавленій батьківського піклування ОСОБА_2, житлова комісія при виконкомі Лисичанської міської ради керувалася лише положенням ст. 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» № 2342-ГУ від 13.01.2005 року, посилаючись на ту обставину, що місцем походження дитини відповідно до свідоцтва про її народження є с.Михайлівка Перевальського району Луганської області, а також на ту обставину, що до встановлення статусу дитини, позбавленої батьківського піклування в м.Лисичанську вона не проживала (а.с.18-19).

Задовольняючи зазначений позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені прокурором у ньому доводи, своє підтвердження знайшли, оскільки відповідач - Лисичанська міська рада, в порушення вимог закону, не взяв дитину-сироту ОСОБА_2 на першочерговий квартирний облік.

Проаналізувавши наявні дані, колегія суддів вважає приходить до наступного.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державної реєстраційної служби України виконавчий комітет Лисичанської міської ради Луганської області та Лисичанська міська рада Луганської області зареєстровані, як окремі юридичні особи.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР передбачено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно із ст. 5 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту.

У відповідності із ст. 16 вищевказаного закону органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. А згідно із ст. 18-1 цього ж Закону України орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

В силу ст. 39 Житлового Кодексу громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов:

за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті;

за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету.

Діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, а також особи з їх числа беруться відповідними органами місцевого самоврядування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх походження або проживання для дітей-сиріт та дітей, батьківського піклування.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що питання про зарахування на квартирний облік ОСОБА_2, як дитини позбавленої батьківського піклування, має вирішуватися виконавчим комітетом міської ради, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув.

За таких обставин судова колегія вважає, що даний позов в.о. керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах ОСОБА_2 було пред'явлено до Лисичанської міської ради, як до неналежного відповідача.

Згідно із ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищенаведене судова колегія вважає, що рішення суду 1-ої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням по справі нового рішення про відмову в.о. керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах ОСОБА_2 у задоволенні позову. Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Лисичанської міської ради задовольнити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 22 серпня 2016 рокускасувати та постановити по справі нове рішення яким у задоволенні позовних вимог виконуючого обов'язки керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах ОСОБА_2, законний представник Державний навчальний заклад «Сєвєродонецький професійний ліцей» до Лисичанської міської ради, 3-тя особа Служба у справах дітей Лисичанської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає чинності негайно, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів після його проголошення.

Головуючий

Судді: