01.11.2016 227/3858/16-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2016 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Хоменко Д.Є.
при секретарі Малашко С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за заявою ОСОБА_2 заінтересована особа: Добропільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту смерті, -
Заявник звернувся до суду з даною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Євпаторія, Кримська Автономна Республіка, помер її чоловік ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження. 19.07.2016 року Євпаторійським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції АРК, було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 актовий запис № 984, також було видано довідку с місця поховання. Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті від 30.09.2016 року № 1348/3.2-25, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Встановлення факту смерті заявнику необхідно для реєстрації смерті у відділі РАЦС на території України.
Просить встановити факт смерті ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Євпаторія, Автономної республіки Крим.
Заявник в судове засідання не з'явилась, в справі мається заява про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує, також мається заява від 30.09.2016 року, де заявник відмовляється від позовних вимог в частині причини смерті чоловіка.
Представник заінтересованої особи, Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Допитана у судовому засіданні, 28 жовтня 2016 року, в якості свідка гр.ОСОБА_3 пояснила, що знає заявницю та її сім'ю більше 30 років, друзі, померлого ОСОБА_1. знала як чоловіка заявниці. Останні дні життя померлий разом із заявницею мешкали в АДРЕСА_1. Син ОСОБА_1 купив путівку до Євпаторії в АРК, та заявниця разом з чоловіком відправились на відпочинок. ІНФОРМАЦІЯ_1 року, приблизно о 13.00 годині по телефону подзвонила ОСОБА_2 та повідомила про смерть чоловіка. 17.07.2016 року до Євпаторії прибув син заявниці, для організації переправлення тіла померлого в Московську область де мешкає сам, для поховання. ОСОБА_1. похоронили на Муніципальному міському цвинтарі в м. Павловський Посад Московської області.
Суд, розглянувши справу у межах заявлених вимог, дослідивши письмові документальні докази, представлені в обґрунтування заяви, беручи до уваги показання свідка вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.
Заявник є дружиною померлого ОСОБА_1., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого міським ЗАГС м. Добропілля Донецької області від 12.05.1973 року, актовий запис № 91, серія НОМЕР_2
ОСОБА_2 зверталась до Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті, але було відмовлено, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Відповідно до показань свідка, померлий ОСОБА_1 мешкав в АДРЕСА_1, влітку поїхав з дружиною на відпочинок до Євпаторії АРК де ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер, був перевезений до Московської області, поховали на Муніципальному міському цвинтарі в м. Павловський Посад Московської області. Також підтвердила, що на фотознімках, які долучені до матеріалів справи зображено місце поховання ОСОБА_1.
З копії свідоцтва про смерть виданого 19.07.2016 року Євпаторійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції республіки Крим, РФ, вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Євпаторія, республіка Крим, РФ. Також надано довідку про смерть, видану 19.07.2016 року, Євпаторійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції республіки Крим, РФ. Вказане свідоцтво про смерть, довідка про смерть видано закладами, які розташовані на тимчасово неконтрольованій органами державної влади України території.
Встановлення факту смерті заявнику необхідно для реєстрації смерті у відділі РАЦС на території України.
У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
В судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VI від 01.07.2010 р. державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою або рішенням суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
За ч.2 ст.259 ЦПК України, рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Згідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Надане заявником свідоцтво про смерть ОСОБА_1. та довідку про смерть, які видані установою на тимчасово окупованій території України, суд керується ст.19 Конституції України, «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» і вважає, що дані документи не є дійсними і не можуть створювати правових наслідків.
Але також, суд приймає до уваги роз'яснення ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ про застосування положень ст.257-1 ЦПК України від 15.04.2016 року №9-1130/0/4-16, та враховувати практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст.213 ЦПК України, щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.
Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті.
При цьому, суд звертає увагу заявника на позицію Верховного суду України, викладену в п.18 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31 березня 1995 року, згідно якої, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.
Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, показання свідка, фотознімки місця поховання, з огляду на сукупність досліджених доказів, відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги про встановлення факту смерті підлягають задоволенню.
Керуючись ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 10, 60, 212-216, 223, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_2 заінтересована особа: Добропільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту смерті, - задовольнити.
Встановити факт смерті ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця міста Катта-Курган, Самаркандської області, Республіки Узбекістан, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року у місті Євпаторія, Автономна республіка Крим, Україна.
У порядку ст.257-1 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Суддя Д.Є. Хоменко