Справа№592/9521/16-ц
Провадження №2-о/592/332/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Сум у складі головуючого Костенко В.Г.

народних засідателів Гребеник В.П.

Савченко М.О.

секретар Антуфьєва В.Ю.

з участю прокурора Краснобрижої М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою головного лікаря Обласного комунального закладу «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_2 про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ :

Головний лікар звернувся з заявою про надання стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає у АДРЕСА_1. Заява мотивована тим, що 17.10.2016 року ОСОБА_3 за викликом опікуна повторно госпіталізований до гострого психіатричного відділення. Йому встановлений діагноз «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». За висновком комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_3 у зв'язку з психічним розладом потребує психіатричної допомоги для чого його необхідно госпіталізувати до стаціонару. Вважають, що без відповідного рішення суду це не можливо.

В судовому засіданні представник закладу, він же лікар-психіатр, підтримав заяву у повному обсязі. Зокрема зазначив, що ОСОБА_3 внаслідок психічного захворювання перебуває на обліку з 2008 року. Періодично перебуває на стаціонарному лікуванні. На даний час потребує стаціонарного лікування. Погіршення стану здоров'я пов'язано з тим, що він відмовляється від підтримуючого лікування у зв'язку з чим погіршується стан здоров'я. Він є небезпечним для оточуючих. Остання госпіталізація була у вересні 2016 року.

ОСОБА_4, опікун ОСОБА_3, підтримала заяву головного лікаря. Побоюється сина, перебуває у стресовому стані. Підтвердила, що між її братом і сином був конфлікт. Брат хапав сина і погрожував викинути його з балкону десятого поверху. Зазначає, що ОСОБА_3 відмовляється від вживання ліків від чого становиться агресивним.

ОСОБА_3 з заявою не погодився. Вважає, що не потребує лікування, є здоровим, бажає піти на роботу. Конфлікт стався не з його ініціативи, а з ініціативи дядька після вживання алкоголю.

Прокурор погодився з заявою головного лікаря.

Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Заява головного лікаря про примусову госпіталізацію ґрунтується на тому, що ОСОБА_3 в наслідок тяжкого психічного захворювання поводиться агресивно по відношенню до матері, висловлював погрози у її адресу, вважає себе царем, заявляє що мати не рідна, а відьма, що його матір і батько - це Бог та Богородиця, не випускає матір з квартири, тощо.

Втім під час судового розгляду всупереч положенням ст.ст. 59-60 ЦПК України представником закладу не надано належних і переконливих доказів того, що ОСОБА_3 вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

У огляді комісії лікарів - психіатрів від 17.10.2016 року дійсно зазначено, що ОСОБА_3 за заявою опікуна повторно госпіталізований до гострого психіатричного відділення ОКЗ «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер». Йому встановлений діагноз «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». Також зазначено, що ОСОБА_3 поводиться агресивно по відношенню до матері, висловлював погрози у її адресу, вважає себе царем, заявляє, що мати не рідна, а відьма, що його матір і батько - це Бог та Богородиця, не випускає матір з квартири, тощо.

Втім такий огляд і висновки у ньому не містять конкретних відомостей про небезпечні дії ОСОБА_3 та його погрози, у чому вони полягають, яка їх небезпека.

Пояснення самого опікуна ОСОБА_4 також не вказують на те, що ОСОБА_3 становить небезпеку для неї. Дійсно, з її слів, відбувся конфлікт але ініціатором конфлікту був не син.

Під час судового розгляду, ОСОБА_3, не виявляв будь-яких ознак небезпеки. Висловлював свої думки послідовно. Пояснив, що конфлікт стався з братом матері з ініціативи останнього.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що законних підстав для примусової госпіталізації ОСОБА_5 немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10-11, 60, 213-215, 218, 234, 281 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви головного лікаря Обласного комунального закладу «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_2 про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного стаціонару в примусовому порядку - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Сум шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду. Особою, яка була відсутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в десятиденний строк з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.Г. Костенко

Народні засідателі В.П. Гребеник

М.О. Савченко