Провадження номер 2/741/486/16
Єдиний унікальний номер 741/1183/16
РІШЕННЯ

іменем України

20 жовтня 2016 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права на спадкову земельну частку (пай),

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подала до Носівського районного суду позовну заяву до ОСОБА_3 сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права на спадкову земельну частку (пай). Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 27 квітня 1996 року помер її батько ОСОБА_4. Після його смерті залишилося спадкове майно, яка складається із права на земельну частку (пай) площею 4,12 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП ім. Леніна, розташованих на території ОСОБА_3 сільської ради. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 Вона прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) у нотаріальній конторі позивач не має змоги у звязку з тим, що право на земельну частку (пай) зареєстровано вже після смерті ОСОБА_4 Саме тому ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права на земельну частку (пай).

У судове засідання позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_5 не з'явилися. Але представник позивач подав до суду заяву, у якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та просив справу розглянути у відсутність позивача та представника позивача.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Носівського району Чернігівської області в судове засідання не зявився. Сільський голова направив до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги та просив справу розглянути без участі представника сільської ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) розміром 4,12 умовних кадастрових гектарів у землях, які перебували у колективній власності КСП ім. Леніна с. Іржавець Носівського району Чернігівської області, що підтверджується копією сертифіката серії ЧН №0350647, зареєстрованого 11 березня 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №392 (а. с. 9).

27 квітня 1996 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 4).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя ОСОБА_4 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 06.09.2016 р. (а. с. 22).

Отже, спадкоємство після смерті ОСОБА_4 здійснюється за законом.

Рішенням Носівського районного суду від 12 серпня 2004 року встановлено факт, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_2, що підтверджується копією рішення (а. с. 34). А, отже, ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_4 першої черги за законом.

Із копії спадкової справи №69/2011 убачається, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла ОСОБА_2 як спадкоємець першої черги за законом (а. с. 27-30).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), тому що право на земельну частку (пай) зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_4, що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1499/02-21 від 26.07.2016 р. (а. с. 10).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Грошова оцінка земельної частки (паю) згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЧН №0350647, виданого по колишньому КСП ім. Леніна на імя ОСОБА_4, площею 4,12 умовних кадастрових гектарів становить 134594,58 грн., що підтверджується копією довідки відділу Держгеокадастру у Носівському районі Чернігівської області від 30.05.2016 (а. с. 11).

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 197, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 27 квітня 1996 року, право на земельну частку (пай) вартістю 134594 грн. 58 коп. площею 4,12 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП ім. Леніна, розташовану в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області, яка на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0350647 належала ОСОБА_4, .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.М. Дикий