АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції - Малинников О.Ф.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2016 року в справі за позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» до ОСОБА_2 про усунення перешкод власнику в користуванні своїм майном, -

В С Т А Н О В И Л А

У серпні 2016 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод власнику в користуванні своїм майном.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2016 року позовну заяву Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» до ОСОБА_2 про усунення перешкод власнику в користуванні своїм майном повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою, Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»подалоапеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, визначити підсудність справи та направити її до суду першої інстанції для відкриття провадження.

Зазначає, що у червні 2016 року Комунальне підприємство звернулось до Солом'янського районного суду м. Києва з аналогічним позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод власнику в користуванні своїм майном, яким є машиномісце АДРЕСА_1.

Подавши позовну заяву до Солом'янського районного суду м. Києва, позивач керувався нормами ст. 114 ЦПК України, однак ухвалою судді Солом'янського районного суду м.Києва від 30.06.2016 року позовну заяву повернуто для направлення до належного суду за підсудністю, оскільки місце проживання (перебування) відповідача не відноситься до територіальної підсудності Солом'янського району м. Києва.

У подальшому позивач позовну заяву направив до Шевченківського районного суду м.Києва за місцем реєстрації відповідача, проте ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 09 серпня 2016 року позовну заяву безпідставно повернуто позивачу, при цьому не взято до уваги зміст ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 30.06.2016 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції підставно виходив з того, що справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У пунктах 41, 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року роз'яснено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно із ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об'єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

У п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року зазначено, що до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Із матеріалів справи вбачається, що Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» просить зобов'язати ОСОБА_2 повернути позивачу електронний ключ для доступу до машиномісця АДРЕСА_1.

Зазначене дає підстави вважати, що предметом позову є саме машиномісце АДРЕСА_1.

Рішенням Київської міської ради від 22 січня 2015 року №34/899 затверджено офіційний довідник "Вулиці міста Києва", відповідно до якого вулиця Гарматна територіально відноситься до Солом'янського району м. Києва.

Таким чином, повертаючи позовну заяву позивачу для подачі до належного суду, суд першої інстанції діяв у межах закону і, зважаючи на вимоги ст. 114 ЦПК України, дійшов вірного висновку, що справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Києва, оскільки машиномісце АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2016року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва