Номер провадження: 22-ц/785/5416/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Заїкіна А.П.,

при секретарях Сідлецькій Ю.С., Гамарц Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування - Арцизької районної державної адміністрації Одеської області, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування - Арцизької районної державної адміністрації Одеської області, про визначення місця проживання дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 19 травня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем її проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.2, 3,17-19)

В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, з яким 25.03.2015 року шлюб між ними розірвано, що від спільного проживання у них народилась донька ОСОБА_4, 15.02.2009р.н., яка певний час мешкала з нею, а потім з батьком; згоди щодо місця проживання дитини з відповідачем не досягнуто; позивач вважала, що з огляду на вік та стать дитини, на принцип 6 Декларації прав дитини, затвердженої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., дитина має проживати з матірю. Позивач також вказувала, що вона як мати може дати доньці найбільш повний і гармонійний розвиток, виховувати дитину у любові та розумінні, у повній моральній та матеріальній забезпеченості.

Відповідач позов не визнав та у березні 2016 року звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с.41-43)

В обґрунтування зустрічного позову відповідач посилався на те, що після розірвання шлюбу з позивачем донька залишилась проживати з батьком, але згоди про місце проживання дитини з матірю не досягнуто у звязку з чим вимушений звернутись із зустрічним позовом до позивача про визначення місця проживання дитини з батьком. Відповідач посилається на задовільний стан здоровя, на наявність роботи, належні житлово-побутові умови, позитивні характеристики, та на те, що теперішня його дружина позитивна людина, має власних двох дітей. Вважав доцільним визначити місце проживання дитини з батьком, оскільки це бажання його малолітньої доньки.

Представники сторін підтримали пояснення позивача і відповідача.

Представник органу опіки та піклування просив ухвалити рішення на розсуд суду, відповідно до висновків органу опіки та піклування від 29.01.2016 р. та від 11.02.2016 р.

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 19 травня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, задоволено.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 487,27 грн.

Додатковим рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 08 червня 2016 року визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4, 15.02.2009р.н., разом з її матірю ОСОБА_5, 13.09.1990р.н.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду від 19 травня 2016 року скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та про задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини з батьком, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Проти апеляційної скарги заперечували позивач та її представник. Апеляційну скаргу підтримали відповідач та його представник.

Представник органу опіки та піклування первісно підтримав рішення суду першої інстанції( а.с.187), а згодом підтримав апеляційну скаргу.(а.с.211)

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін, з наступних підстав.

За правилами ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2, і відмовляючи у позові ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що перш за все мають бути забезпечені інтереси дитини, що за Декларацією прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959р., малолітня дитина не повинна бути розлучена з матірю, що мати дитини позитивно характеризується за місцем роботи, має вищу педагогічну освіту, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, спроможна забезпечити належні умови для проживання дитини з нею і умови її належного виховання; що виключних обставин, які б перешкоджали малолітній дитині мешкати разом з матірю немає, а перевага в матеріально-побутовому забезпеченні батька не є вирішальною умовою для передачі дитини йому.

З такими висновками суду колегія суддів повністю погоджується.

У відповідності зі ст.150,ст.7ч.8 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї.

За змістом ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом; при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

За принципом 6 Декларації ООН прав дитини від 20.11.1959р. малолітня дитини не повинна бути розлучена з матірю, крім випадків, коли є виключні обставини.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.01.2008 р. по 25.03.2015 р., від спільного проживання мають малолітню доньку ОСОБА_4, 15.02.2009р.н. Шлюб між сторонами розірваний рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 25 березня 2015 року. (а.с. 5, 6).

На час розгляду справи у суді дитина проживає разом з батьком ОСОБА_3 у будинку № 1 по вул. вулиця Карла Маркса у місті Арцизі Одеської області, належному ОСОБА_3 на праві власності, на підставі договору дарування від 11.12.2008 р. (а.с. 61 63, 68 70, 119).

Згідно акту обстеження умов проживання дитини від 20.01.2016 р., за адресою її батька, у будинку створені умови для проживання малолітньої ОСОБА_4, зокрема, вона мешкає в кімнаті разом з двома малолітніми дітьми співмешканки її батька. У дитини є окреме ліжко, шафа для речей, комод з особистими речами, письмовий стіл, стіл під телевізор, ноутбук. (а.с. 32, 80) На час розгляду справи у суді, до складу нової родини ОСОБА_3 входили: особисто ОСОБА_3 (07.03.1979 р. н.), його малолітня донька ОСОБА_4 (15.02.2009 р.н.), жінка ОСОБА_7 (25.11.1990 р.н.), її діти: малолітня донька ОСОБА_8 (19.05.2009 р.н.), малолітній хлопчик ОСОБА_9 (14.02.2011 р.н.).

ОСОБА_10 утримує домашнє господарство у селі Долинівка Одеської області; має власну земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 1 га; трактор МТЗ -80 для обробки землі і супутні агрегати (а. с. 50).

Згідно копії паспорту громадянина України, мати дитини - ОСОБА_2 народилась в селі Долинівка Арцизького району Одеської області (а. с. 4).

В судовому засіданні було встановлено та підтверджено довідкою № 2041 від 20.10.2015 р., виданою виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області, що ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 7). Власного житла у позивача ОСОБА_2 немає, мешкає разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_11 (19.05.1981 р. н.) у цивільному шлюбі за вищевказаною адресою. За наданою апеляційному суду копією договору найму житла від 15.06.2016р. позивач є наймачем вищевказаної однокімнатної квартири загальною площею 29,7 кв. м, житловою 15,73 кв. м. (а.с.195-196)

За складеним Службою у справах дітей Арцизької районної державної адміністрації актом обстеження умов проживання матері дитини від 09.11.2015 р. ОСОБА_2 проживає в однокімнатній квартирі зі співмешканцем ОСОБА_11, за адресою: АДРЕСА_1, для дитини виділено окреме ліжко, місто для власних речей. Дорослі бажають проживати з дитиною ОСОБА_4 сумісно, як одна родина (а. с. 8, 33). За наданим апеляційному суд актом обстеження умов проживання від 04.10.2016р. умови проживання позивача задовільні, в квартирі чисто прибрано, у дитини є окреме ліжко, місце для власних речей, придбано новий стіл-місце для навчання.(а.с.214)

За наявними у справі довідками ОСОБА_2 має вищу педагогічну освіту (а.с. 100), працює вчителем початкових класів з 01.09.2013 р. в загальноосвітній школі I III ступенів (а.с. 113), характеризується за місцем роботи позитивно (а. с. 9), дохід за 6 місяців (01.05.2015 р. по 31.10.2015 р.) склав 18960,30 гривень (а. с. 10), на обліку у психіатра і нарколога ОСОБА_2 не перебуває (а. с. 114). За поясненням позивача її робочий час відповідає шкільному і триває з 9 до 13 год.

Батько дитини ОСОБА_3 має середню освіту, працює у ТОВ «ФЕРКО» кранівником, з місячним окладом згідно штатного розпису 1378,00 гривень (а. с. 53); за місцем роботи (а. с. 54, 56) та за місцем проживання характеризується позитивно (а. с. 45), його майновий стан задовільний (а.с. 55), має підсобне господарство (а. с. 50, 51), на обліку у психіатра та нарколога не перебуває (а. с. 117, 118); перебуває у шлюбі з ОСОБА_12 з 01.03.2016 р.(а.с. 132). За поясненням відповідача його робочий час триває з 09 до 17 год.

Дівчинка ОСОБА_4 (2009 р. н.) навчається в першому класі загальноосвітньої школи, характеризується як старанна, працелюбна учениця. Завжди охайно одягнена; мати і батько цікавляться навчанням і вихованням дитини, відвідують батьківські збори (а. с. 11).

27.01.2016 р. та 28.01.2016р. під час бесіди працівниками служби у справах дітей з малолітньою ОСОБА_4 у присутності батьків, остання виявила бажання мешкати як разом з батьком, так і разом з батьком і матірю. (а. с. 34,35).

За наданим апеляційному суду протоколом бесіди з малолітньою ОСОБА_4 від 22 вересня 2016 року (без участі батьків) дитині подобається проживати разом і з батьком і з матірю, але перевагу вона надає батьку, тому що мама просить прибирати за собою, а також їй не подобається жити в квартирі, а в батьківському будинку багато місця і там можна бігати та пригати.

За висновком служби у справах дітей Арцизької районної державної адміністрації Одеської області під №01-22/44 від 29.01.2016 р. доцільним визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4, як з батьком так і з матірю (а. с. 27). Цей висновок наданий на розгляд комісії з питань захисту прав дитини.

Членами комісії з питань захисту прав дитини прийнято рішення №2 від 29.01.2016 р. про доцільність визначення місця проживання дитини разом з батьком. (а. с. 30, 31).

Пізніше орган опіки та піклування Арцизької районної державної адміністрації Одеської області від 11.02.2016 р. під №01-34/211 надав висновок про доцільність визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_4 разом з батьком (а. с. 28).

Разом з тим, вбачається, що батьки, кожен з них, добросовісно виконує свої обовязки щодо виховання та матеріального забезпечення дитини. Дитина прихильна до обох батьків, а незначна перевага дитини на користь батька викликана невдоволенням спроб матері виховувати дитину, прививати корисні звички, та повязана з різними житлово-побутовими умовами батьків.

Враховуючи вищенаведені обставини, малолітній вік і стать дитини, тривалість робочого часу батьків, та виходячи із інтересів дитини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що місце проживання дитини слід визначити разом з матірю. Водночас колегія суддів зауважує, що таких виключних обставин, які б дозволяли суду розлучити малолітню дитину з матірю, та всупереч принципу 6Декларації ООН прав дитини від 20.11.1959р. визначити місце проживання дитини з батьком, не встановлено.

А тому суд першої інстанції правильно не погодився з висновком органу опіки та піклування і вважав його таким, що суперечить справжнім інтересам дитини, яка з огляду на свій вік не спроможна у повній мірі усвідомити наслідки свого вибору. Протилежні доводи відповідача з цього приводу, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів визнає неспроможними. У звязку з зазначеним колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що дитина виявила бажання проживати разом з ним, саме в його будинку, а не в однокімнатній квартирі, де мешкає мати з іншим чоловіком. Посилання відповідача на те, що суд не врахував гірші житлово-побутові умови матері, те що вона у будь-який час може бути виселена із згаданої квартири до уваги братися не можуть, оскільки суд при визначенні місця проживання дитини перш за всебере до уваги інші критерії, зокрема ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, у тому числі обовязків по вихованню дитини, бере до уваги вік дитини, інтереси дитини тощо. Натомість матеріально-побутове забезпечення батьків судом враховується, але не є визначальним. Та водночас виключних обставин, які б дозволяли суду розлучити дитину з матірю судом не встановлено. Гірші житлово-побутові умови не можуть вважатися законною підставою для розлучення матері з дитиною. Той факт, що батько характеризується по місцю роботи позитивно, приймає участь у її вихованні, утримує дитину тощо висновків суду не спростовує. Та усі вищенаведені обставини щодо обох батьків судом були враховані і їм надана належна оцінка в мотивувальній частині рішення. Посилання відповідача на Закон «Про охорону дитинства», на рівність прав обох батьків, на право дитини на підтримання регулярних стосунків з батьками тощо також висновків колегії суддів не спростовує, оскільки визначення місця проживання дитини з матірю не позбавляє відповідача батьківських прав щодо дитини та можливості приймати участь у її вихованні, можливості підтримувати регулярні стосунки з нею, опікуватися нею, та забезпечувати їй можливість рости в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості.

Судом належно враховано положення ч. 1ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України про те, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 19 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: А.І. ОСОБА_13 Заїкін