АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Владичана А.І., Одинака О.О.,

секретар Скакун К.В.

за участю представників апелянта ОСОБА_1 та КС «Буковина» Ісопчука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_3, заінтересована особа: Кредитна спілка «Буковина», на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Кіцманського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мельничука Степана Миколайовича, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, подану в його інтересах представником за дорученням ОСОБА_5, на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд із зазначеною скаргою, мотивуючи її тим, що на виконанні у державного виконавця Кіцманського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мельничука С.М. перебував виконавчий лист від 25.03.2015 року, виданий Кіцманським районним судом Чернівецької області про звернення стягнення на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 по АДРЕСА_1

Зазначав, що державним виконавцем з порушенням ст.49 ЗУ «Про іпотеку» була проведена процедура реалізації заставленого будинку, внаслідок якої предмет іпотеки за виставленою на торги ціною реалізований не був. На виконання статей 61 та 62 ЗУ «Про виконавче провадження» за погодженням із КС «Буковина» спірне майно актом державного виконавця про залишення нереалізованого предмета іпотеки за стягувачем в рахунок погашення боргу від 21.04.2016 року та постановою державного виконавця того ж дня про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу було отримано у власність

справа № 22-ц/794/1387/16 р. Головуючий у І інстанції Мізюк В.М.

категорія: 59 Доповідач Лисак І.Н.

КС «Буковина» та 16.06.2016 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Вважав, що за умови придбання майна іпотекодержателем в силу ст.47 ЗУ «Про іпотеку» повинен оформлятися протокол та акт про реалізацію предмета іпотеки, а не акти в порядку статей 61 та 62 ЗУ «Про виконавче провадження», та лише не майно, що виставлялося на торги.

Зазначає, що земельна ділянка як об'єкт заставного майна на торги не виставлялася через відсутність встановленої законом процедури, отже не могла передаватися стягувачу як нереалізоване майно в рахунок боргу.

Просив визнати дії державного виконавця незаконними та скасувати акт державного виконавця про залишення за стягувачем предметів іпотеки від 21.04.2016 року, постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 21.04.2016 року, постанову про закінчення виконавчого провадження від 16.06.2016 року, а також визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими спорудами разом із земельною ділянкою площею 0,1223 га.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2016 року у задоволені скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі на неї ОСОБА_3 просить її скасувати, та постановити нову, якою задовольнити заявлені у скарзі вимоги у повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу КС «Буковина» просить її відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що скаржник приховує факт реалізації спірного майна за зведеним виконавчим провадженням, на яке було накладено арешт на виконання рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 вересня 2015 року про стягнення заборгованості, через що передача належного боржнику майна відбулася відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

В запереченнях на апеляційну скаргу старший державний виконавець Мельничук С.М. також просить її відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Вважає, що процедура передачі майна відбулася правомірно, а про дії державного виконавця належним чином повідомлялося боржника.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на неї та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

В силу ст.383 ЦПК України ( в ред. до 05.10.2016 року) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

На підставі ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

В силу ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Частина 9 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час виникнення спірних відносин станом на 21.04.2016 року) встановлює, що постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на передане йому майно.

З аналізу зазначених норм вбачається, що правова природа оскаржуваних акта та постанови державного виконавця полягає у забезпеченні переходу права власності на майно від боржника до стягувача, отже відноситься до правочину, спрямованого на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, який може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених ст.215 ЦК України.

Таким чином, позбавлення права в разі задоволення зазначених у скарзі вимог ухвалою суду законом не передбачено.

Крім того, згідно роз'яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6, викладених у п.20 та абз.2 п.25, у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Суди розглядають справи за такими скаргами в передбаченому розділом VII ЦПК порядку незалежно від наявності у сторін спору про право, який підлягає розгляду в позовному провадженні. Такий спір не може бути підставою для залишення скарг без розгляду або іншим чином впливати на їх розгляд. У разі заявлення у скарзі вимог про право (наприклад, про захист гідності, честі та ділової репутації, відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби) в їх прийнятті має бути відмовлено на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, статті 383 ЦПК. Оскільки дії державного виконавця, пов'язані з реалізацією арештованого майна, є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків інших осіб (не сторін виконавчого провадження), то до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред'явлення цими особами позову, у зв'язку з чим у цій частині скаргу на дії державного виконавця суд ухвалою залишає без розгляду і роз'яснює заявникові можливість вирішення спору в позовному провадженні.

За вимогами скарги вбачається, що оскарження дій державного виконавця шляхом скасування виданих ним акту та постанови, а також визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності фактично зводяться до спору про право на нерухоме майно, яке повинно розглядатися в позовному порядку шляхом пред'явлення також вимог до нового власника та з урахування диспозитивності цивільного процесу не може обмежуватися його участю у справі в якості заінтересованої особи.

Таким чином, розгляд скарги ОСОБА_3 із викладеними в ній вимогами відбувся з порушенням норм процесуального права, через що ухвала суду першої інстанції в силу п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню із залишенням скарги без розгляду та роз'ясненням заявникові можливості вирішення спору в позовному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуюсь ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2016 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_3, заінтересована особа: Кредитна спілка «Буковина», на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Кіцманського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мельничука Степана Миколайовича залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_3 можливість вирішення спору в позовному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: