Справа № 304/1057/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

18 жовтня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Боднар О.В., Джуги С.Д.,

при секретарі Кухта М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Перечинського районного суду від 18 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: служба у справах дітей Перечинської районної державної адміністрації про усунення перешкод батькові щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 оскаржила в апеляційному порядку ухвалу Перечинського районного суду від 18.08.2016, якою відмовлено у задоволенні її заяви про розяснення третього абзацу резолютивної частини рішення Перечинського районного суду від 30 серпня 2013 року.

Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою її заяву задовольнити розяснити порядок виконання третього абзацу резолютивної частини рішення Перечинського районного суду від 30 серпня 2013 року.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання у визначений час не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглянула справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 197, ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Як розяснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Перечинського районного суду від 30.08.2013 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком: - зобовязано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; - визначено ОСОБА_2 порядок спілкування та участі у вихованні ОСОБА_3 особисте спілкування - побачення у вихідні та святкові дні, щотижня в присутності матері ОСОБА_1 та надати ОСОБА_2 можливість в день його побачення особисто забирати сина з дому.

Зі змісту резолютивної частини рішення (абзац третій) слідує, що місцевий суд, у силу ч. 2 ст. 159 СК України, визначив способи участі батька у вихованні дитини, зокрема побачення у присутності матері, а також можливість спільного відпочинку батька і дитини поза місцем проживання дитини.

При цьому, визначення місцевим судом вказаних способів участі батька у вихованні дитини в одному реченні призводить до того, що рішення суду є незрозумілим для відповідача, оскільки містить протилежні судження, кожне з яких містить певне заперечення іншого (побачення у присутності матері ОСОБА_1 та можливість ОСОБА_2 в день побачення особисто забирати сина з дому) та дійсно призводить до суперечності в його розумінні, що ускладнює його реалізацію.

На дані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

В той же час, за змістом ч. 1 ст. 221 ЦПК України, розяснює своє рішення той суд, який його ухвалив. Апеляційний суд такими повноваженнями не наділений, а відтак, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, питання про розяснення рішення суду слід передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 312 ч. 1 п. 3, ст. ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Перечинського районного суду від 18 серпня 2016 року скасувати, а питання про розяснення рішення суду передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча:

Судді