АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2410/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

з участю: позивачки ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_6 звернулася з позовом до ОСОБА_8, де просила суд розділити між сторонами спільне майно подружжя, а саме:

- визнати за ОСОБА_6 право власності на причіп легковий В, державний номер СА 9519ХТ, 2009 року випуску та на автомобіль «HONDA CIVIC», державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску;

- визнати за ОСОБА_8 право власності на автомобіль «Хонда Інтегра», державний номер 66774МА, 1987 року випуску та на автомобіль «GEELY MR7151A», державний номер СА 8473ВА, 2007 року випуску.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 вересня 2016 року на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК позовну заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи ухвалу суду незаконною та такою, що постановлена передчасно, порушує її права як позивача, просить її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_6, будучи належним чином повідомленою про час та дату судового засідання, тричі не зявилася до суду, заяву про розгляд справи без її участі до суду не подавала.

Колегія суддів такий висновок суду вважає передчасним та не погоджується з ним, оскільки він суперечать вимогам процесуального права та матеріалам справи.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач.

Відповідно до ч.3 ст.169, п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Проте, при постановленні ухвали вказані вимоги закону суд не врахував.

Як вбачається з матеріалів справи, в судові засідання, призначені на 14 червня 2016 року, 15 серпня 2016 року, 28 вересня 2016 року, ні ОСОБА_6, ні її представники не зявлялися.

Відповідно до довіреності від 29.04.2015 року позивач ОСОБА_6 довірила представляти свої інтереси в суді ОСОБА_7 (а.с. 32).

Відповідно до довіреності від 16.07.2015 року позивач ОСОБА_6 довірила представляти свої інтереси в суді ОСОБА_9 (а.с. 54).

Позивачкою ОСОБА_6 надіслані письмові клопотання про відкладення розгляду справи 14 червня 2016 року - в звязку з розглядом апеляційним судом справи, в якій позивач являється апелянтом (а.с.137); 08 липня 2016 року - в звязку з відпусткою представника позивача(а.с.149); 28 вересня 2016 року - в звязку із зайнятістю представника позивача ОСОБА_7 у засіданні апеляційного суду (а.с.151).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції формально підійшов до вирішення питання про залишення позову без розгляду, постановив оскаржувану ухвалу в порушення вимог як статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так і норм процесуального законодавства, позбавивши позивача права на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що належним чином повідомлений позивач та представник позивача повторно не з'явився в судове засідання та безпідставно залишив позов без розгляду.

Одночасно колегія суддів застерігає позивача та його представників про те, що вони, відповідно до положень ч.3 ст.27 ЦПК, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, тобто зобовязані після звернення до суду з позовом не лише цікавитися про рух справи самостійно, а й бути коректним по відношенню до суду та іншої сторони, забезпечуючи свою явку та явку представника в судові засідання для розгляду позовних вимог.

Оскільки підстав для залишення позову без розгляду суд не мав, апеляційний суд, на підставі ч.4 ст.311 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, так як було порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. 303, 307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про поділ спільного майна подружжя скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :