Справа № 752/4079/16-ц
Провадження №: 2/752/2965/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Новак А.В., при секретарі Закаблуківській О.А., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,-

в с т а н о в и в :

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла заява представника ТОВ «Порше Мобіліті» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Заявник просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу, а зокрема автомобіль «Фольцваген», 2013 року випуску, р.н. НОМЕР_1 та заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження зазначеного транспортного засобу.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог заяви.

Дослідивши матеріали справи, матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що заявник просить суд накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідача, при цьому не надає суду доказів існування такого майна та не наводить обґрунтувань необхідності накладення арешту на таке майно.

В той же час з матеріалів заяви про забезпечення позову незрозуміло, як саме невжиття запропонованих заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, при наявності того факту, що автомобіль «Фольцваген», 2013 року випуску, р.н. НОМЕР_1 перебуває у заставі ТОВ «Порше Мобіліті».

Крім того, не конкретизовано, який саме вид забезпечення позову необхідно застосувати у розумінні зазначення конкретних дій, які необхідно заборонити вчиняти, а така само не вказано на кого саме є необхідність покласти зобов'язання по забороні вчиняти певних дій, які заявником не конкретизовані у заяві про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Будь-яких інших причин, у зв'язку з якими необхідно здійснити забезпечення саме у такий спосіб, позивачем та його представником суду наведено не було, а тому суд дійшов висновку про те, що в задоволенні заяви представника позивача, про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 210, 293-294, 296 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а ухвалу яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак