< Р І Ш Е Н Н Я ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 375/1115/16-ц Провадження № 2/375/474/16
19.10.2016 року Рокитнянський районний суд Київської області у складі:
головуючого - судді Литвина О.В.,
при секретарі - Юрченко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області
про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,
Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла їх матір - ОСОБА_5, яка на час своєї смерті проживала у житловому будинку по АДРЕСА_1 Відповідно до довідки, виданої Острівською сільською радою Рокитнянського району Київської області будинок з 1950 року і по даний час рахується за померлою. Вони є спадкоємцями за заповітом та прийняли спадщину, подавши до державного нотаріуса заяви про прийняття спадщини. На разі, державний нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності спадкодавиці на це майно.
Просять визнати за кожною із них у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по АДРЕСА_2
Позивачі, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, натомість у позовній заяві просили розглянути спір у їх відсутності.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, подавши до суду заяву, якою просить справу розглянути у відсутності його представника. При вирішенні спору покладається на розсуд суду.
За викладеного суд ухвалює провести розгляд справи у відсутності сторін спору на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України.
Дослідивши отримані у справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року року померла ОСОБА_5, спадкоємцями майна якої за заповітом є її діти ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4. Вони прийняли спадщину, подавши до державного нотаріуса Рокитнянської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. В масу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по АДРЕСА_3 з 1950 року і по даний час рахується за померлою ОСОБА_5. На разі позивачі в нотаріальному порядку не можуть оформити право власності на спадкове майно оскільки відсутній правовстановлюючий документ, яким би посвідчувалося право власності спадкодавиці на це майно. Інші спадкоємці, які мали б право на обов'язкову частку у спадщині відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України судом не встановлено.
Викладене підтверджується отриманими у справі письмовими доказами, якими є:
- свідоцтво про смерть ОСОБА_5, серії НОМЕР_1, виданого ІНФОРМАЦІЯ_5 року виконавчим комітетом Острівської сільської ради Рокитнянського раойну Київської області;
- копії паспортів на імя позивачів;
- копії свідоцтв про народження позивачів;
- копії свідоцтв про укладення шлюбу позивачів;.
- копія заповіту ОСОБА_5, посвідченого секретарем виконавчого комітету Острівської сільської ради Рокитнянського раойну Київської області 19.10.2000 року;
- технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1
- довідка, видана Острівською сільською радою Рокитнянського району Київської області № 305 від 23.03.2016 року;
- постанова державного нотаріуса Рокитнянської районної держаної нотаріальної контори Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.09.2016 року;
- матеріали спадкової справи № 79/2015, відкритої після смерті ОСОБА_5.
Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За вимогами ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 11 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.
Відповідно до статті 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень ст.61 ЦПК України не підлягають.
Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань.
З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.
Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами спору регулюються ст.ст.1216, 1218, 1222, 1223, 1233, 1268, 1269 ЦК України.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).
Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Зважаючи, що позивачі подали до держаного нотаріуса Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Київської області такі заяви, то вони вважаються такими, що прийняли спадщину.
Відповідно до п. 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Як вбачається із отриманих у справі доказів, право власності на житловий будинок не видавалося, а отримання його на ім'я позивачів не передбачено діючим законодавством (ч.7 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), а тому порушене право позивачів підлягає судовому захисту.
Оскільки підстави набуття права власності спадкодавцем на спадкове майно (житловий будинок) у суду сумнівів не викликають, з огляду на положення ст. 1218 ЦК України (що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті) та ст..67 Закону України «Про нотаріат» (свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством), зважаючи, що нотаріус на переконання суду законно відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину (через відсутність правовстановлюючого документа), суд приходить до висновку, що вимоги позову обґрунтовані, а тому позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись п. 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 1216, 1218, 1222, 1223, 1233, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5 право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими спорудами, що в АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,у порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5 право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими спорудами, що в АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 , у порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5 право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими спорудами, що в АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 , у порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5 право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими спорудами, що в АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Рокитнянський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні при постановленні рішення, шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Литвин

Рішення набуло законної сили "_____"_______________20___ року