Справа № 466/3029/16 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/4547/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів - Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

секретар Бохонко Е.Р.,

З участю:позивачки ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3, представників відповідачів Куць В. Та Ковальчук І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_6 до Головного управління Держпраці у Львівській області, ПАТ «Львівський завод залізобетонних виробів №2» про визнання незаконним та скасування акту, визнання нещасного випадку таким, що пов»язаний з виробництвом,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням суду у задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржили позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначають, що вважають рішення незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що суд не звернув уваги на детальний перелік всіх допущених порушень під час проведення спеціального розслідування нещасного випадку, який мав місце 06.06.2014 року. Ухвалюючи рішення, суд неповно з»ясував фактичні обставини справи та занявши позицію відповідача проігнорував свідчення про те, що ОСОБА_8 подзвонив синові та просив побути біля хворої бабусі, оскільки його викликали на роботу. Відповідно до посадової інструкції ОСОБА_9 останній повинен був забезпечувати безперебійне постачання електроенергією всього заводу. Зокрема в його обов»язки входило контроль за роботою ТЕЦ, ІТП підстанцій в установках до і вище 1000 В з високої сторони по Трасформаторній підстанції-6/047, №658. В разі настання перебоїв з електронергією його неодноразово викликали на роботу по телефону або через посильних для усунення несправностей. Крім цього, в оскаржуваному акті не встановлено причину приходу ОСОБА_8 на завод, однак встановлення цієї причини було основним завданням комісії і тільки тоді було б відомо, чи пов»язаний цей випадок з виробництвом. З»ясування обставин та причин нещасного випадку є основним завданням комісії, а вона його не виконала. Суд належним чином не оцінив покази працівників заводу, зокрема головного інженера ОСОБА_10, який вказав, що в цей день ОСОБА_8 коли пішов додому не здав ключі, що свідчило про те, що він має намір повернутися на роботу. Суд не звернув увагу на те, що відповідно висновку судмедекспертизи ОСОБА_8 незадового до смерті отримав рану на голові і отримав її на території підприємства, а це не відмічено комісією в акті, що свідчить про халатність та необ»єктивність комісії. Щодо тверджень суду про виявлення етилового спирту в організмі ОСОБА_8 зазначають, що невідомо чи даний аналіз брався саме в ОСОБА_8, оскільки це було зроблено у відсутності адвоката потерпілих осіб та без самих потерпілих. Крім цього, стверджують, що даний факт не може мати підтвердження, оскільки покійний мав проблеми з здоров»ям, а саме хворів виразкою шлунка та не вживав алькогольні напої. Процесуальні порушення полягали у невитребуванні судом матеріалів позову з Львівського окружного адщміністративного суду по цьому ж позову де були встановлені дані обставини, однак з формальних причин це рішення було скасовано. Відтак вважають, що суд неповно з»ясував фактичні обставини справи, а тому просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника ПАТ «Львівський завод залізобетонних виробів №2» Куць В. В. та представника Головного управління Держпраці у Львівській області Ковальчук І.О., вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 3 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 4 Цивільно-процесуального Кодексу здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у посіб, визначений законами України.

У відповідності до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 06.06.2014 року між 15-16 годинами на території ПАТ «Львівський завод залізобнтонних виробів №2» що на вул.Польовій у м.Львові виявлено труп ОСОБА_8, який працював на заводі інженером по енергозабезпеченню.

Відповідно до вимог «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011 року №1232 відповідачем ПАТ «Львівський завод залізобетонних виробів №2» було організувано розслідування нещасного випадку.

Наказом №545 від 10 червня 2014 року Територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області ( на даний час Головне управління Держпраці у Львівській області) було створено комісію для проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним випадком, що стався 06.06.2014 року з інженером по енергозабезпеченню ПАТ «Львівський завод залізобетонних виробів №2» ОСОБА_8

Проаналізувавши представлені суду матеріали спеціального розслідування нещасного випадку , що стався 06.06.2014 року із ОСОБА_8, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави визнання незаконним акту Н-5 Держгірпромнагляду, його скасування та визнання нещасного випадку пов»язаного з виробництвом.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача Головного управління Держпраці у Львівській області Ковальчук І.О. пояснила, що комісія намагалася встановити і це було основним завданням чому саме у позаробочий час ОСОБА_8 знаходився на території заводу та не на своєму робочому місці, чи було в цьому порушення трудових прав працівника. Із пояснень отриманих в процесі розслідування не встановлено, що ОСОБА_8 викликали на роботу 06.06.2014 року у його післяробочий час. Комісією перевірено та отримано роздруківку від ПАТ «Київстар» вхідних та вихідних дзвінків на мобільний телефон ОСОБА_8 у якій відсутні номера працівників ПАТ «Львівський завод залізобетонних виробів». У апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_2 настоювала на поясненнях, що саме за викликом по телефону із заводу ОСОБА_8 пішов на роботу, однак зазначене не змогла довести. Крім цього, не спростовано позивачкою, чому її чоловік ОСОБА_8 не здав ключі на прохідній у післяробочий час о 13 годині, йдучи додому через прохідну заводу.

У апеляційній скарзі позивачі посилаються на обставину, що ОСОБА_8 не вживав алкоголю, а такий виявлений у його крові та що медекспертизою виявлено рану на голові, яку комісія не внесла в протокол розслідування. Позивачка ОСОБА_2 пояснила у суді апеляційної інстанції, що у чоловіка були неприязні відносини із деякими ІТП заводу та вона підозрює, що ОСОБА_8 могли вбити.

Судом першої інстанції належно перевірено зазначені вище обставини та встановлено, що відповідно до Висновку судово-медичної експертизи № 495/2014 причиною смерті ОСОБА_8 є ураження технічним електричним струмом, що підтверджується результатами судово-медичної експертизи його трупа. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8, крім видової ознаки смерті- електропоміток, було виявлено забійну рану в задній тім»яно-потиличній ділянці голови та крововилив в м»які тканини голови в лівій тім»яно-потиличній ділянці, котрі утворились від контакту з тупим предметом незадовго до настання смерті, мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв»язку з настанням смерті не перебувають.

При судово-токсилогічній експертизі крові з трупа ОСОБА_8 було виявлено етиловий спирт в кількості 1,38 проміле. Вказана концентрація алкоголю в крові при житті може викликати алкогольне сп»яніння легкого ступеня.

Личаківським відділом поліції 15 липня 2016 року внесено в ЄР досудових розслідувань №0001837 від 07.06.2014 року постанову про закриття кримінального провадження у зв»язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ст.272 ч.2 КК України.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, пояснення позивачки ОСОБА_2 є припущенням на якому не може грунтуватися доказування.

Відповідно до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків…» затвердженого постановою КМУ від 30 листопада 2011 року №1232 основною умовою для визнання нещасного випадку пов»язаного із виробництвом є порушення трудового законодавства та виробничої дисципліни роботодавцем, чого судом не встановлено, а позивачами не доведено.

В процесі розслідування встановлено, що нещасний випадок із інженером ОСОБА_8 стався у позаробочий час внаслідок самовільного виходу останнім на роботу, без будь-якого наряду на виконання планових чи непередбачених робіт керівництва заводу. Нещасний випадок із ОСОБА_8 стався не на його робочому місці .

Відповідно до статті 308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процессуального права.

Не може бути скасоване правильнее по суті і справедливее рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_2 в і д х и л и т и .

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 24 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сил из моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин