Справа № 589/2027/16-ц
Провадження № 2/589/628/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 р.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О.В.,

з участю секретаря судового засідання Антошко Т.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

- про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 18 січня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 18-0011010/ФК-08, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредитні кошти у розмірі 62 600 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,3 % на рік за весь час фактичного користування кредитом на строк з 18.01.2008 року по 16.01.2015 року.

В забезпечення виконання зобовязань за договором 18.01.2008 року було укладено договір поруки № 18-0011010/Zфпор-08-1 з ОСОБА_3 та № 18-0011010/Zфпор-08-2 з ОСОБА_4

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь ПАТ «Дельта Банк», внаслідок чого до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги до боржників ТОВ «Укрпромбанк».

Протягом тривалого часу відповідач не виконує належним чином свої зобовязання за договором, тому станом на 07.04.2016 року сума заборгованості складає 40 187,66 грн, з яких: заборгованість за кредитом 3 885,52 грн; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 11 402,62 грн; заборгованість по комісії за користування кредитом 876,4 грн; пеня за несвоєчасне виконання зобовязань - 24 023,12 грн .

Тому позивач був вимушений звернутися до суду, прохав суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором та понесені ним судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23.07.2013 року було задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» до відповідачів та стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором, яка обліковувалась станом на 01.03.2013 року у сумі 59 659,19 грн. Вказане рішення суду відповідачі виконали лише в 2015 році, а саме: стягнуті кошти надійшли на рахунок банку 01.10.2015 року. Тому заборгованість в сумі 40 187,66 грн - це заборгованість, яка виникла з дати розрахунку заборгованості по попередній справі. Сума коштів, що надійшла на виконання рішення суду, була розподілена наступним чином: 39 098,24 грн було зараховано на погашення кредиту, 12 798,55 грн - на погашення відсотків за кредитом та 7 762,4 грн - на погашення комісії. Згідно умов кредитного договору банк вправі змінювати черговість платежів у випадку недостатності грошових коштів для повного повернення заборгованості, тому кошти, що надійшли від боржника, були розподілені саме так.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що дійсно в 2008 році між ним та ТОВ «Укрпромбанк» було укладено кредитний договір, згідно якого він отримав кошти на придбання автомобіля. Також були укладені договори поруки з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Життєві обставини склались так, що він не зміг своєчасно погашати кредит. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду від 23.07.2013 року з нього і поручителів було стягнуто солідарно 59 659,19 грн, з яких - 42 983,76 грн сума заборгованості по кредиту, борг за відсотками - 12 543,83 грн та комісія в сумі 4 131,6 грн. В звязку з відсутністю у нього та поручителів коштів, виконання рішення здійснювалось у примусовому порядку. Зібрати необхідні кошти вдалося лише у вересні 2015 року і 18 вересня 2015 року він перерахував заборгованість на виконання рішення суду на рахунок ДВС і згодом отримав постанову про закінчення виконавчого провадження. До отримання позову, що розглядається, він був впевнений, що відносини з банком припинені та жодних боргів по кредитному договору він не має. ОСОБА_5 не повідомляв його про те, що продовжується нарахування відсотків, комісії та пені по кредиту. Крім того, згідно рішення суду з нього та поручителів було стягнуто вся сума по тілу кредиту 42 983,76 грн, однак банк всупереч рішенню суду розніс платіж на власний розсуд, залишивши по тілу кредиту 3 885,52 грн, що дозволило банку продовжувати нарахування відсотків за користування кредитом та комісію.

Згідно його розрахунків сума заборгованості за період з 02.03.2013 року по 18.09.2015 року має становити - 22 908, 47 грн, з яких 11 292,72 грн відсотки за користування кредитом, 3 881,2 комісія та 7 734,55 грн - пеня.

Крім того, він вживав заходів для погашення заборгованості за кредитом: неодноразово звертався до банку з пропозиціями щодо реструктуризації заборгованості, але банк тягнув з відповіддю, а згодом запропонував погасити фактично всю заборгованість.

Також просив зменшити розмір пені, оскільки зараз він перебуває в скрутному матеріальному становищі: безробітний, має на утриманні непрацездатну мати та сина студента, який також потребує допомоги.

Відповідачі - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, неодноразово повідомлялись про дату, місце і час розгляду справи належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши представника позивача, відповідача ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку:

Згідно із cт.cт. 526 - 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк зобовязується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі передбачених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») цієї глави , якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Судом встановлено, що між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 18-0011010/ФК-08 від 18.01.2008 р., згідно якого банк надав відповідачу кредитні кошти у сумі 62 600 грн на придбання автомобіля для власний/сімейних цілей, строком на 84 місяці до 16.01.2015 року з процентною ставкою за користування кредитом 10,3 % річних та сплатою комісії за надання кредиту 1,2 % від суми кредиту та комісії за управління кредитом 0,2 % від суми кредиту. (а.с. 7-15)

Також 18.01.2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_3 П і ОСОБА_4 було укладено договори поруки № 18-0011010/Zфпор-08-1 та № 18-0011010/Zфпор-08-2 відповідно, згідно яких ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поручались перед банком за виконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором № 18-0011010/ФК-08 від 18.01.2008 р. (а.с. 16-19)

Згідно Договору про передачу активів та кредитних зобовязань Укропромбанку на користь ОСОБА_5 від 30.06.2010 року ПАТ «Дельта Банк» були передані активи ТОВ «Укрпромбанку» та права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. (а.с. 29-34)

Відповідно до розрахунку позивача заборгованість за кредитом станом на 07.04.2016 року складає 40 187,66 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 3 885,52 грн; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 11 402,62 грн; заборгованість по комісії - 876,40 грн та з пені 24 023,12 грн . (а.с. 26-28)

Згідно рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23.07.2013 року по справі № 589/1823/13-ц з ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором № 18-0011010/ФК-08 від 18.01.2008 р., яка утворилась станом на 01.03.2013 року, а саме: борг за кредитом 42 983,76 грн, борг за відсотками 12 543,83 грн, сума комісії 4 231,6 грн, а всього на суму 59 659,19 грн та судовий збір у сумі 198,86 грн. (а.с. 105)

Відповідно до ч.2 п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Таким чином, посилання ОСОБА_2 на те, що він вважав припиненими відносини з банком в звязку з винесенням рішення про стягнення заборгованості, судом не враховуються.

В судовому засіданні представник позивача підтвердив, що 42 983,76 грн це все тіло кредиту, тобто ПАТ «Дельта Банк» прохав достроково стягнути тіло кредиту в звязку з невиконанням позичальником своїх зобовязань, що і було задоволено судом.

Платіжним дорученням № 1 від 18 вересня 2015 року підтверджується, що ОСОБА_2 вніс на рахунок ВДВС Шосткинського МРУЮ 59 659,19 грн для погашення боргу перед ПАТ «Дельта Банк». (а.с. 106)

Вказані кошти були перераховані відділом ДВС стягувачу 25.09.2015 року та постановою від 29.09.2015 року виконавче провадження з примусового виконання рішення Шосткинського міськрайсуду від 23.07.2013 року було закінчене. (а.с. 107)

Кошти на рахунок банку надійшли 01.10.2015 року, що підтверджується випискою по рахунку. (а.с. 82-85)

Матеріалами справи та особистими поясненнями представника позивача підтверджується, що після надходження коштів на виконання рішення суду, вони були розподілені наступним чином: 39 098,24 грн - на погашення тіла кредиту, 12 798,55 на погашення заборгованості по відсоткам та 7 762,4 грн на погашення комісії. (а.с. 80-81)

Згідно пояснень представника позивача в платіжному дорученні боржник не вказав яким чином слід розподілити кошти, а тому банк, керуючись п. 4.2.2, 4.3.6 та 4.3.7 Договору, самостійно розподілив кошти, і таким чином, не сплаченим залишилось тіло кредиту в сумі 3 885,52 грн.

Як вже зазначалось, в рішенні Шосткинського міськрайонного суду від 23.07.2013 року було визначено, що з боржників стягується 42 983,76 грн на погашення тіла кредиту, 12 543,83 грн на погашення боргу за відсотками та 4 231,6 грн на погашення комісії.

При внесенні коштів ОСОБА_2 правомірно і обґрунтовано вважав, що кошти будуть зараховані в порядку визначеному рішенням суду, а отже правомірно вважав, що тіло кредиту погашене і нарахування відсотків та комісії за користування кредитними коштами не здійснюється.

Позивач же, всупереч визначеному рішенням суду порядку зарахування коштів та їх сум, самостійно змінив суми, які повинні були зараховані на погашення заборгованості по тілу кредиту, відсоткам та комісії.

Відповідно до ст. 124 Конституції України рішення суду є обов'язковими до виконання на всій території України.

Зважаючи на вказане, позивач неправомірно здійснив розподіл коштів, що надійшли на виконання рішення суду, змінивши визначені рішенням суми, що підлягали зарахуванню.

Крім того, згідно п. 4.2.2 Договору грошові кошти на виконання зобовязань, передбачених Договором, спрямовуються в наступній черговості: 1) на сплату прострочених процентів за користування Кредитом; 2) на сплату прострочених комісій; 3) на сплату простроченої заборгованості по Кредиту; 4) на сплату нарахованих процентів за користування кредитом; 5) на сплату комісій; 6) на сплату строкової заборгованості; 7) на сплату штрафних санкцій; 8) на сплату інших платежів за Договором; 9) на дострокове повернення заборгованості по кредиту. (а.с. 10)

З розрахунку позивача вбачається, що сума відсотків за користування кредитом станом на 01.10.2015 року загалом складала 23 994,23 грн : 12 543,83 грн за період по 01.03.2013 року та 11 450, 4 грн за період з 01.03.2013 по 01.10.2015.

Таким чином, згідно п. 4.2.2 Договору позивач мав би спрямувати кошти на погашення прострочених процентів, однак позивач змінив як черговість, так і суми, що належали до погашення, при цьому представник позивача не зміг пояснити, з яких підстав було залишено тіло кредиту саме в сумі 3 885,52 грн.

Отже, позивач згідно рішення суду мав зарахувати 42 983,76 грн на погашення тіла кредиту і з 01.10.2015 року нарахування відсотків за користування кредитом та комісії мали припинитися.

Таким чином, розрахунок позивача є помилковим, і сума заборгованості за кредитним договором станом на 07.04.2016 року за період з 01.03.2013 року по 07.04.2016 року становить 35 185,81 грн: за відсотками - 11 450,4 грн (по 01.10.2015) за комісією - 3 881,2 грн (по 01.10.2015), пеня - 19 854,21 грн.

Розрахунок, наданий відповідачем ОСОБА_2, також є помилковим, оскільки не нарахована пеня на тіло кредиту до 01.10.2015 та невірно обраховано відсотки за користування кредитом по 01.10.2015 року.

За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Разом з тим, частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 зазначив, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг.

Наданими відповідачем ОСОБА_2 доказами підтверджується, що він перебуває на обліку як безробітний в Шосткинському центрі зайнятості з 08.12.2015 року (а.с. 112).

Зважаючи на зазначене, враховуючи ступінь виконання зобовязання боржником, його майновий стан, суд вважає за можливе знизити розмір пені, що підлягає стягненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позову та вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість в загальному розмірі 25 186 грн. 05 коп.:11 450,4 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 881,2 грн комісія за користування кредитом та 9 854,45 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань.

Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів в дольовому порядку підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (62,67 %) у розмірі 863,59 грн : по 287,86 грн з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 88, 110, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 18-0011010/ФК-08 від 18.01.2008 року в розмірі 25 186 гривень 05 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в дольовому порядку сплачений судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 863 гривні 59 копійок, а саме: по 287 грн 86 к. з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання через Шосткинський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. У разі оскарження рішення, якщо воно не було скасованим, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_6