Справа № 572/2356/16-ц
У Х В А Л А

31 жовтня 2016 року м. Сарни

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області Довгий І.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання в зоні гарантованого добровільного відселення, заінтересована особа: Любиковицька сільська рада,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з 07.07.1986 року по 26.07.1986 року, з 23.12.1987 року по 15.01.1988 року, з 15.05.1991 року по 07.08.1991 року, з 01.09.1991 року по 12.11.1991 року в с. Любиковичі Сарненського району Рівненської області в зоні гарантованого добровільного відселення у звязку з чорнобильською катастрофою, заінтересована особа: Любиковицька сільська рада.

Встановлення факту матиме юридичне значення для користування соціальними пільгами, передбаченими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пунктом 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", затвердженого постановою КМ України від 20 січня 1997 року №51 передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Таким чином, єдиним документом, що надає право для заявника користуватися соціальними пільгами встановленими зазначеним вище законом є посвідчення.

Пунктом 10 Порядку встановлено, що видача посвідчень провадиться іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Посвідчення видаються особам, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 р. прожили у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, на підставі довідки встановленого зразка.

Враховуючи викладене, підставою для видачі посвідчення відповідної категорії є довідка встановленого зразка, видана відповідним компетентним органом, а не рішення суду про встановлення факту проживання.

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Пунктом 12 Порядку передбачено, що спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінпраці, до складу якої, крім спеціалістів зазначеного Міністерства включаються спеціалісти МОЗ, МНС, Мінюсту, Міноборони, Держкомгідромету та Київської облдержадміністрації за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.

Згідно з положеннями ст. 55 Конституції України і ст. 70 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відмова у видачі посвідчення може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

Встановлення фактів щодо яких передбачено спеціальний порядок розгляду не підлягає розгляду судами в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З заяви вбачається, що заявник бажається скористатися правом на отримання соціальних пільг, у звязку з чим, на підставі ч. 4 ст. 256 ЦПК України, слід відмовити у відкритті провадження у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі, у звязку з чим заявнику повертається сплачена сума судового збору.

Керуючись ч. 4 ст. 256 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання в зоні гарантованого добровільного відселення та розяснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Зобовязати управління Державного казначейства в Сарненському районі Рівненської області повернути для ОСОБА_1 сплачені згідно квитанції № 98 від 14.07.2016 року кошти на сплату судового збору в розмірі 275 гривні 60 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області шляхом подачі протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя :