Справа № 520/3696/16-ц
Провадження № 2/520/2766/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді: Луняченка В.О.,

при секретарі: Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Одеської міської ради, про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло, перерозподіл часток співвласників приватизованого житла, визнання права власності на квартиру внаслідок приватизації та в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.16 року позивач ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло, перерозподіл часток співвласників приватизованого житла, визнання права власності на квартиру внаслідок приватизації та в порядку спадкування, після уточнення якого просить визнати частково недійсною приватизацію квартири АДРЕСА_1, виключивши із складу осіб, які брали участь у приватизації ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2; скасувати частково Розпорядження №36560 Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів від 24 березня 1994 року про передачу квартири АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5, виключивши із складу осіб, які брали участь у приватизації -ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2; визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, що видане Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів 24 березня 1994 року (реєстр № 15- 2261) у частині права власності ОСОБА_5; встановити, що внаслідок приватизації квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 у розмірі по 1/3 частині кожному; визнати право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 за : - ОСОБА_2 у розмірі 4/9 частини, що складається з 1/3 частини внаслідок приватизації та 1/9 частини внаслідок спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_6; - ОСОБА_1 у розмірі 4/9 частини, що складається з 1/3частини внаслідок приватизації та 1/9 частини внаслідок спадкування після смерті її батька ОСОБА_6; - ОСОБА_3 у розмірі 1/9 частини квартири внаслідок спадкування після смерті його батька ОСОБА_6.

До судового засідання представник позивача ОСОБА_1, адвокат Гаврилюк Ю.І., надала заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також просить розглядати справу за їх відсутністю.

Відповідач ОСОБА_3, до судового засідання не з'явився, однак його представник - адвокат Петров Є.В., до судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення та просив справу розглядати за їх відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове зсідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, однак у судовому засіданні, що відбулось 03.10.16 року, остання визнала позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Одеської міської ради до судового засідання надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника Одеської міської ради.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини і визначені них правовідносини.

Оскільки вищезазначені правовідносини відбувалися у період дії Цивільного кодексу України 1963 року, то згідно п.4 Заключних та перехідних положень до Цивільного кодексу України 2003 року, до даних правовідносин застосовуються положення ЦК України 1963 року.

Судом встановлено, що 24 березня 1994 року Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів за заявою наймача ОСОБА_6 надало Розпорядження № 36560 про передачу квартири АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5. Уповноваженим власником квартири визначено ОСОБА_6

Згідно вказаного Розпорядження УЖКГ виконкому Одеської міської ради 24 березня 1994 року було видане свідоцтво про право власності на дану квартиру (реєстр № 15-2261), яке посвідчує спільну сумісну власність спірної квартири ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_5

Натомість, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла і до дня смерті проживала в АДРЕСА_5, що підтверджується довідкою № 774 від 12 листопада 2015 р. за підписом голови адміністрації с.Мокра - Н.П. Михальченко.

Тобто, на час розгляду заяви про приватизацію квартири АДРЕСА_1 - 24 березня 1994 р. -ОСОБА_5 не могла брати участь у приватизації та здійснювати своє волевиявлення з цього питання.

ОСОБА_5 була зареєстрована у спірній квартирі АДРЕСА_1 з 17 листопада 1978 р. по 22 березня 1995 р., що підтверджується довідкою № 3318 від 02 листопада 2015 р. КП ЖКГ «Вузовський» Київського району Одеської області та адресним листком вибуття, внаслідок чого її помилково було включено у Розпорядження УЖКГ та у свідоцтво про право власності на житло в порядку приватизації.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Відповідно до ст. 9ЦК України (в редакції 1963 року), правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю, а саме можливість мати права та набувати обов'язки.

Тобто, правоздатність ОСОБА_5 припинена ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв'язку з її смертю.

На момент приватизації квартири АДРЕСА_1у 1994 році ОСОБА_5 вже п'ять років як померла. Тобто,вона не могла брати участь у приватизації квартири, висловлювати своє волевиявлення на здійснення таких дій.

Отже,і Розпорядження № 36560 про передачу квартири АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність необхідно виключити ОСОБА_5, а свідоцтво про право власності на житло на вищевказану квартиру, видане з порушення законодавства, має бути визнане недійсним у частині посвідчення права власності на спільну сумісну власність спірної квартири за ОСОБА_5

За таких обставин, під час приватизації спірної квартири було допущено помилку, тому суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання частково недійсною приватизацію квартири АДРЕСА_1, виключивши із складу осіб, які брали участь у приватизації ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2; часткового скасування Розпорядження №36560 Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів від 24 березня 1994 року про передачу квартири АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5, виключивши із складу осіб, які брали участь у приватизації -ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2; визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, що видане Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів 24 березня 1994 року (реєстр № 15- 2261) у частині права власності ОСОБА_5 підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України). У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦК України.

У разі смерті співвласника приватизованої квартири частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (абз. 2 п. 12 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування»)

Нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні (п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Таким чином, у приватизованій спірній квартирі частки співвласників ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є рівними та складатимуть по 1/3 частини квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 23 вересня 2015 року. Спадкоємцями після його смерті є ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які у передбаченому законом порядку прийняли спадщину, звернувшись в нотаріальну контору з відповідними заявами.

Переоформити свідоцтво про право власності на спірну квартиру в позасудовому порядку немає можливості, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вже померли.

Оформити спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори неможливо, оскільки необхідно визначити частки у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру внаслідок приватизації.

Відповідно ч.2 ст.370 ЦК України (в редакції 2003 року) у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Через смерть ОСОБА_6 співвласника квартири, а також через невизначеність розміру часток кожного в спільній сумісній власності, виникли перешкоди в оформленні спадкових прав позивачами.

Суду не надано доказів, що свідчили б про існування іншої домовленості між співвласниками щодо розміру часток у спільному майні або рішення суду з цього приводу, ніж та, про яку заявлено в позовній заяві.

Доля у квартирі АДРЕСА_1, ОСОБА_6 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, складала 1/3 частини квартири. Тобто після смерті останнього, спадкоємцями якого є сторони по справі, відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Оскільки кожен із трьох спадкоємців має рівну частку у спадковому майні, остаточний розподіл часток у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 має виглядати наступним чином: ОСОБА_2: 1/3 (внаслідок приватизації) + 1/9 (в порядку спадкування) =4/9 частини квартири; ОСОБА_1: 1/3 (внаслідок приватизації) + 1/9 (в порядку спадкування) = 4/9 частини квартири; ОСОБА_3: 1/9 в порядку спадкування.

Тому, необхідно визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на 4/9 частини спірної квартири за кожною в порядку приватизації та спадкування, а за ОСОБА_3 - на 1/9 в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя,який його пережив та батьки.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Положенням ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності.

Суд, розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо встановлення, що внаслідок приватизації квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 у розмірі по 1/3 частині кожному; визнання права спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 за : - ОСОБА_2 у розмірі 4/9 частини, що складається з 1/3 частини внаслідок приватизації та 1/9 частини внаслідок спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_6; - ОСОБА_1 у розмірі 4/9 частини, що складається з 1/3частини внаслідок приватизації та 1/9 частини внаслідок спадкування після смерті її батька ОСОБА_6; - ОСОБА_3 у розмірі 1/9 частини квартири внаслідок спадкування після смерті його батька ОСОБА_6 заявлені правомірно, відповідно до діючого законодавства України та без його порушень і також підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 355,368-370, 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Одеської міської ради, про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло, перерозподіл часток співвласників приватизованого житла, визнання права власності на квартиру внаслідок приватизації та в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати частково недійсною приватизацію квартири АДРЕСА_1, виключивши із складу осіб, які брали участь у приватизації ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Скасувати частково Розпорядження №36560 Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів від 24 березня 1994 року про передачу квартири АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5, виключивши із складу осіб, які брали участь у приватизації -ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, що видане Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів 24 березня 1994 року (реєстр № 15- 2261) у частині права власності ОСОБА_5.

Встановити, що внаслідок приватизації квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 у розмірі по 1/3 частині кожному.

Визнати право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 за : - ОСОБА_2 у розмірі 4/9 частини, що складається з 1/3 частини внаслідок приватизації та 1/9 частини внаслідок спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_6; - ОСОБА_1 у розмірі 4/9 частини, що складається з 1/3частини внаслідок приватизації та 1/9 частини внаслідок спадкування після смерті її батька ОСОБА_6; - ОСОБА_3 у розмірі 1/9 частини квартири внаслідок спадкування після смерті його батька ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Луняченко В. О.