Справа № 316/135/16-ц
Провадження № 2/316/264/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2016 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі суду:

головуючий суддя Капустинський М.В.,

секретар судового засідання: Терещенко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Енергодар Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якої, на підставі довіреності, діє ОСОБА_2 до територіальної громади м. Енергодар в особі Енергодарської міської ради Запорізької області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, АТ «Банк «Фінанси і кредит» про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, яка діє на підставі письмової довіреності в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Енергодарського міського суду Запорізької області з вищезазначеною позовною заявою, в якій зазначає, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4. За час життя ОСОБА_4 двічі укладала шлюб. Перший раз вона уклала шлюб 30.07.1963 року із ОСОБА_5, змінивши при цьому своє прізвище «Дудкіна» на «Дзюба». За час спільного життя у них народилася донька ОСОБА_6 (позивач). Сімейне життя батьків не склалося та їх шлюб було розірвано. Після цього мати позивачки 15.12.1971 року вдруге вийшла заміж та змінила своє прізвище на «Сіденко».

ОСОБА_1 теж декілька разів укладала шлюб. 07.07.1984 року вона уклала шлюб із ОСОБА_7, змінивши своє прізвище з «Дзюба» на «Бояршинова». 02.07.1999 року позивачка уклала шлюб із ОСОБА_8, змінивши при цьому прізвище з «Бояршинова» на «Овчинникова». 21.05.2015 року померла мати позивачки - ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1, квартири АДРЕСА_2 та грошових коштів, які знаходяться на депозитному рахунку відкритого на імя ОСОБА_4 в АТ «Банк «Фінанси та кредит» згідно договору №313731/17231/370-14 від 05.06.2014 року. За час життя ОСОБА_4 жодного заповіту не складала. ОСОБА_1, будучи єдиним спадкоємцем по закону після смерті матері, в установлений законодавством термін звернулася до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини. За її заявою приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 було відкрито спадкову справу. Після того, як минув 6-місячний термін, ОСОБА_1 вирішила оформити спадщину після смерті своєї матері, але, як виявилося, стати власником спадкового майна позивач не має змоги з декількох причин. А саме по-перше, вона не має змоги довести факт родинних відносин, оскільки відсутні документи про укладання шлюбу та зміну прізвищ її матірю, а по-друге, оригінали правовстановлюючих документів на право власності на квартири відсутні. В документах матері лежали лише ксерокопії.

Просить суд: встановити факт родинних відносин, а саме того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Кременчук Полтавської області, є донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 21 травня 2015 року; встановити факт належності ОСОБА_4 на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_3; визнати, що квартира АДРЕСА_4 та квартира АДРЕСА_3, є спадковим майном після ОСОБА_4, яка померла 21 травня 2015 року; визнати право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (ІДН: НОМЕР_1) у порядку спадкування після матері ОСОБА_4, яка померла 21 травня 2015 року; визнати право приватної власності на квартиру АДРЕСА_5 за ОСОБА_1 (ІДН: НОМЕР_1) у порядку спадкування після матері ОСОБА_4, яка померла 21 травня 2015 року; визнати право приватної власності на грошові кошти, які знаходяться на депозитному рахунку, з відсотками, відкритому на імя ОСОБА_4 в АТ «Банк «Фінанси та кредит» згідно договору №313731/17231/370-14 від 05.06.2014 року за ОСОБА_1 (ІДН: НОМЕР_1) у порядку спадкування після матері ОСОБА_4, яка померла 21 травня 2015 року.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, надала суду письмову заяву в якій просить справу розглянути без її участі, за участю представника ОСОБА_2О, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі письмової довіреності, у судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення які фактично співпадаю із змістом позовної заяви, просить суд вимоги задовольнити.

Представник відповідача: територіальної громади в особі Енергодарської міської ради - у судове засідання не зявився, просить розглянути справу без участі їх представника і проти задоволення позову не заперечують, про що повідомили суд письмово(а.с.29).

Третя особа: приватний нотаріус Енергодарського міського нотаріального округу ОСОБА_3 - у судове засідання не зявився, надала до суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу без її участі (а.с.94)

Представник третьої особи: АТ «Банк «Фінанси і кредит» - у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладаня слухання справи до суду не надав.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків:

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Позивач ОСОБА_1 народилася 05 жовтня 1964 р., що підтверджується її паспортом, копія якого є в матеріалах справи (а.с.17) та свідоцтвом про народження (а.с.7). З вказаного свідоцтва про народження вбачається, що батьками її є ОСОБА_9 та ОСОБА_10. За час життя її матір декілька разів укладала шлюб та змінювала своє прізвище. Спочатку з «Дудкіна» на «Дзюба», потім з «Дзюба» на «Сіденко». Факт родинних відносин , а саме того, що ОСОБА_4 є матірю ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи документами та показаннями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12

ОСОБА_4 померла 21 травня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10).

ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті матері у встановлений законодавством термін (а.с.48). Вказаний факт підтверджує, що нотаріусом було досліджено та встановлено коло спадкоємців. Окрім того, з вищенаведеного випливає, що ОСОБА_1 правомірно набула право власності на спадкове майно, після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 21 травня 2015 року.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, вирішуючи питання щодо встановлення факту належності ОСОБА_4 на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 судом встановлено наступне:

Згідно із Договором міни від 30 листопада 1999 року, укладеного Енергодарською товарною біржею та зареєстрованого за №1233 вищеназвана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (а.с.11), право власності на дану квартиру було зареєстровано у Енергодарському бюро технічної інвентаризації 05.01.2000, тобто, квартира АДРЕСА_1 набута у власність до набрання чинності 01.01.2004 року Цивільного Кодексу України № 435-IV від 16.01.2003 року (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.4 та п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України, застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Однак, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Як вказується у п. 1 Інформаційного листу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.09.2012 р. № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», відповідно до статті 2 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на придбане до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його придбання, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Тобто, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_1 за час життя ОСОБА_4 належала їй на праві приватної власності, а тому в цій частині вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо встановлення факту належності ОСОБА_4 на праві приватної власності квартири АДРЕСА_6 (раніше Комсомольська) в місті Енергодар Запорізької області судом встановлено наступне:

Згідно із Договором купівлі-продажу квартири від 20 квітня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_13 та зареєстрованого в реєстрі за №1968 вищеназвана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (а.с.12), право власності на дану квартиру було зареєстровано у ДКП «Енергодарське бюро технічної інвентаризації» 24.05.2005 року (а.с.13), тобто в установленому законодавством порядку, а тому в цій частині позовні вимоги теж підлягають задоволенню.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання щодо визнання права приватної власності на грошові кошти, які знаходяться на депозитному рахунку, відкритому на імя ОСОБА_4 в АТ «Банк «Фінанси та кредит» суд встановив наступне:

05 червня 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» та ОСОБА_4 було укладено договір-заяву №313731/17231/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в національній валюті (а.с.14)

Відповідно до постанови Правління НБУ від 17 грудня 2015 р. № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2015 р. № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

На момент розгляду справи грошові кошти, що перебували на депозитному рахунку в ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» та належали ОСОБА_4 в розмірі 109122,01 грн. передано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що підтверджено листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.07.201 року № 27-32050/16 (а.с.129-130).

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що грошові кошти, які знаходилися на депозитному рахунку в АТ «Банк «Фінанси та кредит» відповідно до договору-заяви №313731/17231/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в національній валюті за час життя ОСОБА_4 належали їй на праві приватної власності. ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті матері ОСОБА_4, а тому в цій частині вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 1216,1218 ЦК України, спадкуванням визнається перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов'язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом та вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки відповідно до ст.1270 Цивільного кодексу України подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З таким позовом має можливість звернутись до суду за захистом своїх прав і номінальний власник, оскільки дієздатність та правоздатність власника в даному випадку припинена у зв'язку з його смертю. Однак, у даному випадку законодавство не виключає можливість встановлення такого юридичного факту, як приналежність квартири померлому на праві приватної власності.

Відповідно до п.5 статті 19 закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наданими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 57-60, 88, 197, 208, 209, 212-215, 293, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин, а саме того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Кременчуг Полтавської області, є донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 21 травня 2015 року.

Встановити факт належності ОСОБА_4 на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_5.

Визнати, що квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_5, є спадковим майном після ОСОБА_4, яка померла 21 травня 2015 року.

Визнати право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (ІДН: НОМЕР_1) у порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_4, яка померла 21 травня 2015 року.

Визнати право приватної власності на квартиру АДРЕСА_7 за ОСОБА_1 (ІДН: НОМЕР_1) у порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_4, яка померла 21 травня 2015 року.

Визнати право приватної власності на грошові кошти в розмірі 109 122, 01 грн. (сто девять тисяч сто двадцять дві грн. 01 коп., які та належали ОСОБА_4 на підставі договору-заяви від 05.06.2014 року №313731/17231/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в національній валюті, укладеного з АТ «Банк «Фінанси та кредит», за ОСОБА_1 (ІДН: НОМЕР_1) у порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_4, яка померла 21 травня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Енергодарський міський суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М. В. Капустинський