Дата документу 21.10.2016
Справа № 533/942/16-ц
Провадження № 2/533/345/16
У х в а л а

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2016 р. Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі головуючого - судді Мурашко А.А.

при секретарі Шуліка Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козельщині справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк»,ОСОБА_2, третя особа: Козельщинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області про визнання виконавчого напису таким,що не підлягає виконанню,-

встановив:

Суддя Мурашко А.О. заявив самовідвід, оскільки існують обставини, які викликають сумніви в об'єктивності та безсторонності судді.

Самовідвід мотивував тим, що його син адвокат ОСОБА_3 надає правову допомогу позивачу: підготував позовну заяву і на даний час надає консультації у рамках дистанційного супроводження справи в суді.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не заперечує задоволенню самовідводу судді.

Інші учасники в судове засідання не зявилися, про місце і час розгляду справи їх повідомлено належним чином.

Суд,вислухавши думку позивача і вивчивши матеріали справи, вважає, що самовідвід судді підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.9 Конституції України, ст.20 ЦПК України суддя не може брати участь у розгляді справи при наявності обставин, які викликають сумнів в його безсторонності, а отже і об'єктивності.

Так, відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом,встановленим законом,який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету ОСОБА_4 Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми,тобто вільними від любих звязків, упередженості,які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на способність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від любого невідповідного звязку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіря до незалежної судової влади буде підірвано.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі «ОСОБА_3 проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: субєктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він обєктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду,а тому будь який суддя,стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості,повинен брати самовідвід або бути відведеним (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «ОСОБА_4 проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86; рішення від 09.11.2006р у справі «Білуга проти України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи.

Наступні факти,враховуючи зазначене законодавство і його тлумачення, виключають участь судді у розгляді справи.

Так, син судді адвокат ОСОБА_3 надавав і надає правову допомогу позивачеві, а тому суддя Мурашко А.О. особисто заінтересований у результатах розгляду справи.

Наведені факти однозначно сприймаються в суспільстві як чинники які викликають сумніви в обєктивності та неупередженості судді Мурашко А.О.

При таких обставинах відповідно до ст. 20 ЦПК України суддя зобовязаний заявити самовідвід.

Суд враховує, що самовідвід заявлений до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

На підставі викладеного і керуючись статтями 20-25 ЦПК України суд ,-

ухвалив:

Заяву про самовідвід судді Мурашко А.О. задовольнити.

Справу направити для повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя