АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2403/16 Справа № 199/8334/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Правова консалтингова компанія «Укртрансгруп інжиніринг» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Правова консалтингова компанія «Укртрансгруп інжиніринг» про визнання трудового договору розірваним, зобов'язання внесення записів в трудову книжку, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

В с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом, предмет якого змінено у грудні 2015 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Правова консалтингова компанія «Укртрансгруп інжиніринг»(далі ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг») про визнання трудового договору розірваним, зобов'язання внесення записів в трудову книжку, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку(а.с.1-2, 56-57).

Позивачка зазначала, що 10.07.2012 року була прийнята на посаду начальника відділу кадрів ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг», що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу, форма ОК-7, виданими Управлінням ПФУ в Жовтневому районі м.Дніпропетровська за вих.№11672 від 15.09.2015 року.

Директор ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг» ОСОБА_3, яка є одноособовим учасником, власником ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг», починаючи з січня 2015 року припинила виплату заробітної плати, посилаючись на відсутність коштів.

З квітня 2015 року змінена адреса офіса ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг», на телефонні дзвінки директор ОСОБА_3 не відповідала.

21.07.2015 року працівники ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг» висунули вимоги до власника або уповноваженого ним органу ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг» щодо виплати заборгованості по заробітній платі та повідомлення адреси фактичного місцезнаходження керівництва ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг».

Листом від 11.08.2015 року №UTG-12-11/08 директор ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг» повідомила про відсутність факту порушення трудового законодавства.

31.07.2015 року вона, ОСОБА_2, направила поштою на адресу ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг» та його директора заяву про звільнення з займаної посади з 31.07.2015 року на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, в якій також просила виплатити заборгованість по заробітній платі за весь час прострочення, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку, надати детальний розрахунок нарахованих сум, видати належну трудову книжку із відповідним записом про звільнення.

В листі від 11.08.2015 року №UTG-9-11/08 директор ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг» повідомив про необхідність з'явитися особисто до офісу підприємства для розгляду заяви, погодивши заздалегідь день та час.

Посилаючись на викладені обставини та вказуючи на порушення відповідачем трудового законодавства, ОСОБА_2, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просила: визнати розірваним з 31.07.2015 року на підставі п.3 ст.38 КЗпП України трудовий договір, що був укладений 10.07.2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг»; зобов'язати ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг» зробити у трудовій книжці ОСОБА_2 запис наступного змісту: «звільнена з ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг» на підставі п.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням» та видати копію наказу про звільнення з роботи з 31.07.2015 року на підставі п.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням; стягнути з ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг» заборгованість по заробітній платі за період з 01.01.2015 року по 31.07.2015 року у розмірі 10080 грн.; 1183,56 грн. - компенсації за невикористану відпустку; вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку - 4320 грн.; середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судом рішення.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року позов задоволено(а.с.84-87).

Визнано розірваним з 31.07.2015 року трудовий договір, що був укладений 10.07.2012 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Правова консалтингова компанія «Укртрансгруп інжиніринг» на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України, про що зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Правова консалтингова компанія «Укртрансгруп інжиніринг» внести відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_2.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Правова консалтингова компанія «Укртрансгруп інжиніринг» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в розмірі 10080 грн. за період з 01.01.2015 року по 31.07.2015 року, компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 1183,56 грн., вихідну допомогу в розмірі 4320 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.08.2015 року по 23.12.2015 року в розмірі 6720 грн., а всього 22303,56 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Правова консалтингова компанія «Укртрансгруп інжиніринг» на користь держави судовий збір 487,20 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне зясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права(а.с.89-93).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушних, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ч.1 ст.3 КЗпП Україн законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП україни трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно положень ч.1,3 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Із справи вбачається, що ОСОБА_2 з 10.07.2012 року перебувала з ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг» у трудових відносинах, де працювала на посаді начальника відділу кадрів, що не заперечувалось відповідачем та підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу Управління Пенсійного фоду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська від 15.09.2015 року(а.с.6).

Судом встановлено, що з січня 2015 року директор підприємства припинила ОСОБА_2 виплату заробітної плати. Такий висновок суду відповідачем не спростовано.

31.07.2015 року ОСОБА_2 направила на адресу підприємства та директора заяву про звільнення її з займаної посади з 31.07.2015 року на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, що підтверджується заявою ОСОБА_2 та листом за №UTG-1-11/08 від 11.08.2015 року за підписом директора ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг» ОСОБА_3, за змістом якого ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг» отримало заяву ОСОБА_2 про звільнення від 31.07.2015 року, а також колективну вимогу про усуненння порушень у трудовій сфері. В листі повідомлено, що для розгляду заяви ОСОБА_2 необхідно особисто з'явитися до офісу підприємства, погодивши заздалегідь день та час(а.с.10,11).

Статтею 47 КЗпП України встановлено обов'язок власника або уповноваженого ним в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

За правилами п.4 Інструкції Про порядок ведення трудових книжок працівників, назва в редакції Наказу Мінпраці та соцполітики N259/34/5 від 08.06.2001 року, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника.

Встановивши, що заробітну плату ОСОБА_2 відповідач не виплачував з січня 2015 року, звільнення з підстав, зазначених ОСОБА_2 у заяві від 31.07.2015 року, у передбаченому порядку не провів, суд дійшов правильного висновку про порушення відповідачем законодавства про працю та про наявність підстав для захисту прав ОСОБА_2 у визначений нею спосіб, навівши у рішенні відповідний розрахунок стосовно визначених до стягнення грошових сум.

При цьому, визнавши розірваним трудовий договір з 31.07.2015 року, суд обгрунтовано застосував положення ст.117 КЗпП України та стягнув з ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.08.2015 року по день ухвалення рішення.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність заборгованості по виплаті ОСОБА_2 заробітної плати, не можуть бути взяті до уваги, оскільки висновки суду про наявність заборгованості з січня 2015 року не спростовані належними та допустимими доказами, які б містили інформацію про отримання ОСОБА_2 заробітної плати за спірний період. Додані до апеляційної скарги відомості про виплату грошей не містять підпису ОСОБА_2 про отримання відповідної грошової суми(а.с.107-108).

Доданий до апеляційної скарги наказ №9 від 29.05.2015 року про звільнення ОСОБА_2 з 29.05.2015 року за угодою сторін: ст.38 п.1 КЗпП України, не може свідчити про звільнення останньої саме з 29.05.2015 року, оскільки такий факт спростовується змістом листа за №UTG-1-11/08 від 11.08.2015 року за підписом директора ТОВ «ПКК «УТГ Інжиніринг» ОСОБА_3, в якому зазначено про отримання заяви ОСОБА_2 про звільнення від 31.07.2015 року та запропоновано останній особисто з'явитися до офісу підприємства, погодивши заздалегідь день та час. При цьому про буцімто проведене звільнення ОСОБА_2 з 29.05.2015 року за угодою сторін: ст.38 п.1 КЗпП України, в листі не зазначено(а.с.10,11).

Твердження в апеляційній скарзі про те, що суд помилково взяв за основу розрахунку суми для стягнення відомості із Пенсійного фонду, в яких зазначається сума нарахованого доходу без вирахування передбачених законодавством утримань податків та обов'язкових платежів, необгрунтовані, оскільки відповідно до роз'яснень, наведених в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, щодо відносини, які склались на підприємстві між власником підприємства та трудовим колективом, не можуть бути взяті до уваги, оскільки не мають правового значення для справи.

Таким чином, рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи та положенням діючого законодавства, що регулює зазначені правовідносини, доказам у справі суд дав оцінку відповідно до ст.212 ЦПК України, підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Правова консалтингова компанія «Укртрансгруп інжиніринг» відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-