У Х В А Л А

12 травня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., перевіривши заяву публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 березня 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Тарасюк Олена Олегівна, прокуратура Жовтневого району м. Дніпропетровська про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Верховного Суду України надійшла заява публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», яка не відповідає вимогам ст. ст. 357, 358 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 357 ЦПК України у заяві про перегляд судових рішень зазначаються обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 358 ЦПК України до заяви додаються копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву.

Копії судових рішень повинні бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду.

Проте заявником не додано копії рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 3 липня 2015 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 грудня 2015 року.

У заяві про перегляд судового рішення заявник зазначає, що ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права заявник не зазначив, які саме норми матеріального права неоднаково застосовано судом касаційної інстанції та у чому полягає їх неоднакове застосування.

Крім того відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору. За подання і розгляд заяви з підстави, встановленої п. 2 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, судовий збір не сплачується.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

За змістом підп. 8 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання та розгляд заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України становить 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (в редакції Закону України № 484-VIII від 22 травня 2015 року).

За змістом вищезазначеної норми судовий збір за подання та розгляд заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України сплачується відповідно до положень Закону в редакції, чинній на момент звернення до суду саме із заявою про перегляд судових рішень, а не із позовною заявою, іншою заявою чи скаргою.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (в редакції Закону № 484-VIII від 22 травня 2015 року).

Враховуючи те, що у заяві ставиться питання про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, то заявник додав до заяви квитанцію про сплату судового збору в сумі 149 грн 11 коп., але сума судового збору сплачена в розмірі, який не відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір», оскільки ставка судового збору, що підлягала сплаті в суді першої інстанції становила 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243 грн 60 коп. (1218 грн х 0,2).

Враховуючи викладене, у даному випадку сума судового збору, яка підлягає сплаті становить 316 грн 68 коп. (243 грн 60 коп. х 130).

Отже, заявнику крім сплаченої ним суми необхідно сплатити судовий збір в сумі 167 грн 57 коп.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030102 р/о № 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення "Призначення платежу" зазначається "судовий збір (Верховний Суд України, 060) " символ звітності 207.

Документ установи банку чи відділення зв'язку, яка прийняла платіж, про сплату судового збору подається в оригіналі.

Відповідно до частини другої статті 359 ЦПК України суддя-доповідач протягом трьох днів здійснює перевірку відповідності заяви вимогам цього Кодексу. У разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

За таких обставин заяву про перегляд судових рішень на підставі вимог ст. 359 ЦПК України вважаю за необхідне залишити без руху і надати термін для усунення недоліків.

Керуючись ст. 359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Надати публічному акціонерному товариству «РОДОВІД БАНК» строк до 2 червня 2016 року для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк