У Х В А Л А
8 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Гуменюка В.І.,Охрімчук Л.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 4 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі, яким визнано незаконним наказ від 5 травня 2015 року 13-3/04/20-Зк про звільнення ОСОБА_4 з роботи з посади члена правління ТАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках». Поновлено ОСОБА_4 на посаді члена правління ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» з 5 травня 2015 року та стягнуто з ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 690 431 грн 50 коп. з 5 травня 2015 року по день ухвалення рішення (без урахування належних податків та відрахувань). Вирішено питання про розподіл судового збору.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» задоволено. Рішення Апеляційного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року скасовано, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 4 грудня 2015 року залишено без змін.

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року, в якій просить скасувати судове рішення касаційного суду та залишити в силі рішення апеляційного суду з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції пункту 8 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6, 13 квітня та 1 червня 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві ОСОБА_4 доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі, яка переглядається, касаційний суд, погодився з висновками суду першої інстанції про правомірне звільнення позивачки на підставі передбаченою пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, оскільки позивачка порушила пункти 2.2.2., 2.2.4, 2.2.7 контракту, що призвело до негативних наслідків у вигляді застосування заходів впливу Національного банку України до відповідача.

У той же час у інших справах, за наслідками розгляду яких постановлені ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у цивільних справах від 6, 13 квітня та 1 червня 2016 року наданих заявницею для порівняння, судом установлено, що наказ про звільнення не відповідає пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України, оскільки в наказі не конкретизовано, які саме пункти контракту порушив позивач та відповідачем не доведено системного невиконання позивачем без поважних причин обов'язків, покладених на нього Статутом та контрактом.

Отже, у справах судами встановлено різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску вказаної вище справи до провадження Верховного Суду України в частині перегляду судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук