Номер провадження: 22-ц/785/5684/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі Гамарц Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2016 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі за позовом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: Виконавчого комітету Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про приведення обєкту у попередній стан,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про приведення обєкту у попередній стан, а саме квартири АДРЕСА_1, згідно з технічним паспортом, у тому числі шляхом знесення самочинно збудованої прибудови

У лютому 2016 року представник ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_2, подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, у звязку з порушенням виду судочинства, та про скасування заходів забезпечення позову, які, на його думку, незаконно були вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2015 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2016 року у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі та по скасування заходів забезпечення позову відмовлено. Розгляд справи продовжено по суті.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду від 30 травня 2016 року скасувати в частині відмови у скасуванні заходів забезпечення позову та постановити нову ухвалу, якою скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2015 року шляхом зняття арешту з АДРЕСА_2, а також скасування заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які будівельні, будівельно-монтажні та інші, повязані з ними роботи в АДРЕСА_2 та скасування заборони Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції, державним реєстраторам реєструвати за ОСОБА_2 право власності на АДРЕСА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За правилами ст. 312 ч.1п.1 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Постановляючи ухвалу про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що спір між сторонами не вирішено, оскільки розгляд справи триває, що нерухоме майно щодо якого вжиті заходи забезпечення позову є спірним, а тому для скасування заходів забезпечення позову не має підстав.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

За правилами ст.ст.151ч.1,3, 152ч.1п.1,ч.3 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; позов забезпечується: шляхом накладення арешту на майно; види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За ст. 154 ч.3,6 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи застосовуються до набрання рішенням законної сили. Суд може одночасно з ухваленням рішення або після нього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Із матеріалів справи вбачається, що спір у цій справі стосується самочинної реконструкції квартири АДРЕСА_1, здійсненої з улаштуванням прибудови до вказаної квартири. Відтак, майно, щодо якого судом вжиті заходи забезпечення позову у вигляді арешту дійсно є спірним у цій справі. Ухвалою суду від 20 жовтня 2015 року за заявою представника позивача були вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на АДРЕСА_2, а також заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які будівельні, будівельно-монтажні та інші, повязані з ними роботи в АДРЕСА_2 та заборони Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції, державним реєстраторам реєструвати за ОСОБА_2 право власності на вказану квартиру. Справа судом не розглянута, і провадження по справі не закінчено. Відповідач ухвалу суду в частині відмови у закритті провадження у справі не оскаржує. А тому законні підстави для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову колегія суддів не вбачає.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що суд порушив норми процесуального права, оскільки клопотання про скасування заходів забезпечення позову у присутності відповідача та його представника не розглядав, до уваги братися не можуть, оскільки за журналом судового засідання таке клопотання судом розглядалося, а зауваження на журнал судового засідання відповідач не подавала. Та водночас порушення, на яке посилається відповідач, не призвело до неправильного вирішення питання.

Посилання відповідача на те, що суд не врахував інтереси відповідача, не навів мотивів того, чому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, враховуючи суть існуючого спору між сторонами, є неспроможними. При цьому колегія суддів зауважує, що відповідач оскаржує не ухвалу про забезпечення позову, а ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, яка постановляється на підставі ст. 154 ч.3-6 ЦПК України. Підстав, визначених в ст.154 ч.3-6 ЦПК України, для скасування заходів забезпечення позову немає.

Посилання на суперечливість доказів, на те, що насправді прибудова немає стосунку до квартири, що самочинного будівництва не було, натомість відповідач лише здійснювала роботи по укріпленню фасадних стін будинку тощо також до уваги не беруться, оскільки зазначені доводи підлягають перевірці при розгляді справи по суті і не досліджуються при вирішенні питання про скасування заходів забезпечення позову.

Відтак, спір між сторонами на момент постановлення ухвали в оскарженій частині судом не було вирішено, та ухвала суду в частині відмови у закритті провадження у справі відповідачем не оскаржена.

За таких обставин, ухвалу в оскарженій частині постановлено з додержанням вимог закону, а тому законні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування правильної частини ухвали суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 303,304,307,312-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2016 року в частині відмови у скасуванні заходів забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: А.І.ОСОБА_4 Сєвєрова