Справа № 180/1543/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі : головуючої Тананайської Ю.А., при секретарі Новоселецькій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просила стягнути додаткові витрати на неповнолітню дитину інваліда дитинства у вигляді вартості санаторно-курортного лікування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що аліменти, які виплачує відповідач на дитину інваліда не достатньо, її матеріальне становище суттєво погіршилося, тому що вона не може працювати так як дитина потребує постійного догляду, оскільки їх з відповідачем донька є інвалідом з дитинства і хворіє на дитячий церебральний параліч, що потребує додаткових коштів на її утримання, лікування, та санаторно-курортне лікування. Вартість санаторно-курортного лікування становить 49656 гривень, тому просить стягнути половину з відповідача.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі, пояснили, що відповідач сплачує аліменти, але дитини інвалід потребує додаткового лікування. Лікарями рекомендовано санаторно-курортне лікування в м.Трускавець 3-4 рази на рік. Відповідач не приймає участі в додаткових витратах. Вона двічі возила дитину до санаторія в 2016 році за допомогою фонду та своїх родичів, більше змоги не має, а дитині необхідно закріпити навики.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, пояснили, що дійсно донька хворіє, потребує додаткових витрат на лікування та реабілітацію, але він не має змоги надавити допомогу, буде допомагати, коли у нього буде можливість та без рішення суду.

Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку Тетяну, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Донька хворіє з дитинства, є дитиною інвалідом з дитинства в віці до 18 років та знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом: дитячий церебральний параліч, подвійна геміплегія зі стійкими руховими порушеннями, псевдобульбарна дізартрія.

Відповідно до медичних документів, форми індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда, що видається ЛКК лікувально-профілактичних закладів рекомендовано : медикаментозне лікування та санаторно-курортне лікування для оздоровлення та закріплення лікувальних процедур 3-4 рази на рік.

В інтересах дитини та її здоровя позивач виконує всі рекомендації лікарів; проходе з дитиною періодичні обстеження, придбає усі ліки, які призначаються. Але додаткові витрати на дитину, повязані з хворобою, перевищують її матеріалі можливості, позивачка не працює у звязку з тим, що дитина за станом здоровя потребує догляду та на її утриманні та вихованні знаходиться ще дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як встановлено в судовому засіданні з 8 лютого 2016 року по 20 лютого 2016 року та з 30 травня 2016 року по 11 червня 2016 року за рекомендацією лікарів, донька проходила курси інтенсивної нейрофізіологічної реабілітації в Міжнародній клініці відновного лікування в м. Трускавець. Оплата лікування здійснювалась за рахунок благодійних фондів, родичів позивачки, без участі відповідача.

Згідно рахунку від 5 вересня 2016 року ТЗоВ «Міжнародна клініка відновного лікування» вартість лікувальної путівки з 28 листопада 2016 року по 10 грудня 2016 року складає 49656 гривень.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджене стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків у відношенні якого вимоги про стягнення аліментів предявлено не було, зобовязанні брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, його хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченоїст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Отже, розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Позивач ОСОБА_1 надала у порядку, передбаченому ст.60 ЦПК України, відповідні докази обґрунтування необхідності майбутніх витрат медичні довідки з рекомендаціями та рахунок на оплату вартості лікувальної путівки.

З урахуванням усіх встановлених судом обставин по справі, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню.

До пояснень представника відповідача в частині того, що позивачем не надано чеки чи квитанції про сплату зазначеної суми, суд відноситься критично, оскільки ст.185 СК України передбачає фінансування додаткових витрат наперед.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати сплачений судовий збір.

Керуючись ст. ст. 57, 58, 59, 60, 209,212, 214 ЦПК України, ст. 185 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину у сумі 24 828 гривень, сплачений судовий збір в сумі 551 гривня 20 коп.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Ю. А. Тананайська