Справа №705/3005/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Музичук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування.

В позовній заяві вона вказала, що 15 червня 2011 року помер її батько ОСОБА_4. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 2,5468 га в адміністративних межах Дмитрушківської сільської ради згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 035404, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 305 від 31.01.2004 року на підставі розпорядження Уманської районної державної адміністрації від 08.12.2003 року № 335. За життя у спадкодавця було двоє дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, однак позивачка підтримувала із спадкодавцем постійний звязок, тому вважає, що має переважне право на спадщину. У встановлений законом строк, з метою належного оформлення права на спадкове майно, вона звернулася до Уманської районної державної нотаріальної контори із відповідною заявою, але нотаріусом 04.03.2016 року було винесено постанову, якою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкову земельну ділянку, у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини, відсутністю правовстановлюючого документа на вищезазначене спадкове майно, неможливістю встановлення належності майна спадкодавцеві та неможливості встановлення родинних стосунків між спадкоємцем та спадкодавцем. В звязку з цим вона змушена звертатися з даним позовом до суду, так як позбавлена права оформити свої спадкові права.

Представник позивачки в судове засідання не зявився, проте на адресу суду подав заяву в якій вказав, що позов підтримує та просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, на адресу суду подав заяву, в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує та просив справу розглядати без його участі.

Представник третьої особи управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи без представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи процесуальну позицію представника позивачки, відповідача, третьої особи, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами та підлягає задоволенню.

Так в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія 1-СР № 164087, виданого 16 червня 2011 року Танською сільською радою Уманського району Черкаської області, 15 червня 2011 року, помер батько позивачки ОСОБА_4, актовий запис № 6 (а.с.21).

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,5468 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дмитрушківської сільської ради Уманського району, належної спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 035404, виданого на підставі розпорядження Уманської районної державної адміністрації від 08.12.2003 року за № 335 та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 305 (а.с.9,10).

З приводу отримання у спадок земельної ділянки, що розташована на території Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, яка входить до спадкового майна після померлого ОСОБА_4, позивачка звернулася до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, але їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 15.06.2011 року на земельну ділянку розміром 2,5468 га, надану для ведення товарного с/г виробництва, розташовану на території Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, було відмовлено у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини, відсутністю правовстановлюючого документа на вищезазначене спадкове майно, неможливістю встановлення належності майна спадкодавцеві та неможливості встановлення родинних стосунків між спадкоємцем та спадкодавцем (а.с. 11).

У Конституції України проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст. 14).

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на землю на підставі цивільно-правових угод чи прийняття спадщини.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно ст.ст. 1225, 1261 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку, площею 2,5468 га, що розташована на території Дмитрушківскої сільської ради Уманського району Черкаської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить спадкодавцю на підставі державного акту серії ЧР № 035404, кадастровий номер :03:001:0253, що залишилася після смерті ОСОБА_4, який помер 15 червня 2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Л.С. Годік