Справа №295/5984/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

З участю секретаря Савіної Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру №14, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Народицька, буд. 21, яка придбана сторонами під час перебування у шлюбі, шляхом укладенням ОСОБА_2 фючерсного контракту №107 від 01.07.1997 року, з одночасним визнанням права власності на позивачем на Ѕ ідеальну частину спірного майна. Крім того, просить стягнути із відповідача витрати по оплаті судового збору та витрати на правову допомогу.

06.05.2016 року по справі було відкрито провадження.

20.04.2016 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позовної заяви, в якій просить накласти арешт на квартиру №14, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Народицька, буд. 21. В обґрунтування заяви зазначає, що невжиття вказаних заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки квартира може буде відчужена без згоди позивача, як співвласника.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною першою статті 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, а частиною третьою цієї статті визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.2 п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року за №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Зясовуючи відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам і беручи до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені в звязку із застосуванням відповідних заходів, враховуючи істотний характер вимог позивача, а також те, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно. Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя задовольнити.

Накласти арешт на квартиру №14, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Народицька, буд. 21, що на праві власності належить ОСОБА_2.

Копію ухвали направити для виконання до Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції в Житомирській області та заінтересованим особам для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом 5 днів, починаючи з дня її проголошення, шляхом подання через Богунський районний суд м. Житомира апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Л.М. Чішман