Справа № 266/3520/16-ц
Провадженя№ 2/266/1093/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г. при секретарі Циганковій М.М., розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання спільною сумісною власністю та розподіл спільного майна, вказуючи на те, що з 16.09.2000 року по 21.12.2015 року він перебував у шлюбі з відповідачем. Під час знаходження в шлюбі ними спільно була придбана квартира АДРЕСА_1. Після розірвання шлюбу він не дійшов згоди з відповідачем про розподіл сумісного майна. Просив суд визнати квартиру АДРЕСА_1 власністю подружжя, визнати за позивачем право власності на ? частину квартири, стягнути судові витрати з відповідача в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, змінивши позовні вимоги в частині стягнення судових витрат з стягнення з відповідача в повному обсязі на розподіл судових витрат між сторонами в рівних долях та просила суд їх задовольнити, розглянувши справу за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Згідно з ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Сторони уклали шлюб 16.09.2000 року. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 21.12.2015 року шлюб між ними розірвано (а. с. 4, 6).

Під час знаходження в зареєстрованому шлюбі сторонами було придбано квартиру АДРЕСА_1, яку відповідач зареєстрував в цілому в якості належного йому майна.

В вище вказаній квартирі позивач продовжує мешкати з дитиною від сумісного шлюбу, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є інвалідом дитинства (а. с. 3, 5)

Як передбачено ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В судовому засіданні встановлено факт придбання майна під час знаходження сторонами в зареєстрованому шлюбі за спільні кошти, тому вище вказане майно є спільною сумісною власністю сторін.

Задовольняючи позовні вимоги, суд, враховуючи змінені позовні вимоги, згідно положень ст. 88 ЦПК України стягує судовий збір з сторін в рівних долях.

Враховуючи обставини справи, неможливість сторін добровільно розділити сумісне майно, суд, керуючись ст.ст.69, 70, 71 СК України, ст. ст. 88, 213, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна задовольнити повністю.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 загальною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 600 грн., по 300 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.