Справа №2/359/1126/2016

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Саган В.М.,

при секретарі Степаненко А.О.

розглянувши у відкритому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та знесення самочинно збудованого нерухомого майна ,-

встановив:

15.03.2016 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, яким просив усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні позивачем земельною ділянкою площею 0,2202 га, що належить йому на праві власності та знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Мічуріна, буд. 1, шляхом знесення за рахунок відповідача об'єктів самочинного будівництва -будинку та прилеглих господарські споруди - літній душ, санвузол, які розташовані на вказаній земельній ділянці біля межі Е-Д, що відображена на плані меж земельної ділянки у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 240452, крім того заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії, які порушують право власності позивача на вказану земельну ділянку.

В обгрунтовання вказаних вимог зазначив, що позивач є власником земельної ділянки та житлового будинку, що знаходяться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Мічуріна, буд. 1. Влітку 2013 року, без відповідного дозволу позивача та органів виконавчої влади, відповідачка побудувала на частині земельної ділянки позивача будинок та прилеглі господарські споруди. Завчасно перешкодити відповідачу будувати будинок, позивач можливості не мав, оскільки йому не було відомо про те, що на його земельній ділянці відповідач будує будинок, адже на той час він не проживав в будинку в с. Гора Бориспільського р-ну, а проживав у місті Києві. Наявність самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці позивача, порушує його право на вільне володіння та користування своєю власністю, з цих підстав позивач і звернувся до суду, оскільки в добровільному порядку відповідач відмовляється відновити права позивача шляхом знесення побудованих споруд.

В судове засідання позивач не зявився, проте надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, та справу розглянути у його відсутність.

Відповідачка також в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій позовні вимоги визнала, просила справу слухати без її участі.

Суд, дослідив, проаналізував та оцінив всі зібрані по справі докази у їх сукупності виходячи з їх допустимості, та прийшов до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вставлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Мічуріна, буд. 1, що підтверджується рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2015 року (а.с.21-22), ухвалою від 29 липня 2015 року про виправлення описок у рішенні (а.с.23) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 серпня 2015 року, індексний номер 42380563 (а.с.23).

Крім того, позивач є власником будинку, який знаходиться на вказаній вище земельній ділянці, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 01 листопада 2013 року (а.с.17), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01 листопада 2013 року, індексний номер 12086910 (а.с.19-20).

Судом встановлено, влітку 2013 року відповідач ОСОБА_2 побудувала на частині земельної ділянки позивача будинок та прилеглі господарські споруди (літній душ, санвузол). Вказані обставини визнані сторонами, а тому не підлягають доказуванню в розумінні вимог ч.1 ст.60 ЦПК України.

З даних відповіді на запит від 23.02.2016 року (а.с.27) КП Бориспільське районне БТІ повідомило представника позивача, що відповідач з проханням виготовлення та розроблення технічного паспорту на самочинне будівництво за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Мічуріна, буд. 1, не зверталась, відповідний технічний паспорт не виготовлявся.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Статтею 78 Земельного кодексу України визначено, що право власності на землю включає в себе право володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою. Це ж саме закріплено і у статті 317 ЦК України.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Серед переліку прав власника земельної ділянки, зазначених в ст. 90 ЗК України є, зокрема, право самостійно господарювати на землі, споруджувати житлові будинки, інші споруди, тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Наявність самочинного будівництва земельній ділянці позивача обмежує його у праві користування та розпорядження своїм майном, тому його права підлягають захисту, шляхом знесення самочинно побудованих споруд, які розташовані на земельній ділянці позивача.

Крім того, згідно з ч.4 ст.376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (правовий режим самочинного будівництва)» зауважив, що позов може бути пред'явлено до особи, яка здійснила будівництво, як про зобов'язання знесення забудови, так і про знесення забудови за рішенням суду самим власником (користувачем) земельної ділянки за рахунок особи, яка здійснила самочинне будівництво, з одночасним відшкодуванням підтверджених витрат на його знесення (пункт 17).

Крім того, позивач передбачає можливість порушення його права власності і в майбутньому, оскільки на йому думку відповідач буде з'являтися за вказаною адресою без дозволу позивача, користуватися самочинним будівництвом та, в подальшому, перешкоджати його знесенню.

Частиною 2 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Верховний Суд України у своїй практиці зауважував, що виходячи з положень статей 16,391,386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

З огляду на ці обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог також в частині заборони вчиняти відповідачем будь-яких дій, якій порушують права позивача на належну йому земельну ділянку.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданої квитанції, позивач поніс судові витрати в сумі 551,20 грн. (а.с.2), які підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,10,11,60,208,209,212-215,218 ЦПК України, суд,-

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та знесення самочинно збудованого нерухомого майна задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_4 у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою загальною площею 0,2202 га, що належить йому на праві власності на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2015 року та знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Мічуріна, буд. 1, шляхом знесення за рахунок ОСОБА_2 об'єктів самочинного будівництва будинку та прилеглих господарських споруд (літній душ, санвузол), які збудувала остання на земельній ділянці, що належить на праві власності ОСОБА_4 та знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Мічуріна, буд. 1, біля межі Е-Д, що відображена на плані меж земельної ділянки у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 240452 від 02 листопада 2006 року.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, які порушують право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, що належить йому на праві власності та знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Мічуріна, буд. 1.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4( РНОКПП НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, в разі якщо сторона по справі не була при оголошенні рішення, то 10 днів з моменту отримання його копії.

Суддя Саган В.М.