У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В., Ситнік О.М.,
Леванчука А.О., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про заборону перешкоджанню господарюванню на земельній ділянці, зобов'язання припинити дії, які порушують право, та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про заборону вилову риби на водоймищі, за касаційною скаргою представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 21 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 03 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про заборону перешкоджанню господарювання на земельній ділянці, зобов'язання припинити дії, які порушують право.

Позивач посилався на те, що він є орендарем ділянки земель водного фонду з розташованим на ній водним об'єктом (водоймищем), загальною площею 54,4 га, яка знаходиться на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, згідно з договором оренди землі та водного об'єкта від 30 грудня 2009 року, укладеним зі Сватівською районною державною адміністрацією Луганської області та зареєстрованим у Сватівському районному реєстраційному окрузі Луганської регіональної філії Центру ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 13 січня 2010 року № 020.

Посилаючись на факти перешкоджання відповідачем господарюванню на земельній ділянці, позивач просив заборонити ОСОБА_9 у будь-який спосіб перешкоджати ОСОБА_6 господарювати на ділянці земель водного фонду з розташованим на ній водоймищем, яке використовується ОСОБА_6 для рибогосподарських потреб, та зобов'язати ОСОБА_9 припинити вчиняти дії, які порушують право ОСОБА_6, направлені на самостійне або із залученням третіх осіб здійснення ОСОБА_7 вилову риби з водоймища або допуску ним будь-яких осіб для безоплатного чи оплатного вилову риби.

У серпні 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив заборонити ОСОБА_6 особисто, через представників або із залученням інших осіб виловлювати рибу у водоймищі на земельній ділянці водного фонду, розташованому на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, яке було передано ОСОБА_7 в оренду на підставі договору оренди від 28 грудня 2004 року, укладеного на підставі розпорядження Сватівської районної державної адміністрації Луганської області від 08 квітня 2004 року № 168.

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 21 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 03 грудня 2015 року, позов ОСОБА_6 задоволено.

Заборонено ОСОБА_7 у будь-який спосіб перешкоджати ОСОБА_6 самостійно на підставі договору оренди землі та водного об'єкта від 30 грудня 2009 року господарювати на ділянці земель водного фонду площею 54,4 га з розташованим на ній водним об'єктом (водоймищем), яке знаходиться на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області і використовується ОСОБА_6 для рибогосподарських потреб.

Зобов'язано ОСОБА_7 припинити вчиняти дії, які порушують право приватної власності ФОП ОСОБА_6 на об'єкт тваринного світу - сукупність риб водного об'єкта (водоймища), розташованого на ділянці земель водного фонду площею 54,4 га, яке знаходиться на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області і використовується ОСОБА_6 на підставі договору оренди землі та водного об'єкту від 30 грудня 2009 року, направлені на самостійне у будь-який спосіб або із залученням третіх осіб здійснення ОСОБА_7 вилову риби з водоймища або допуску ним будь-яких осіб для безоплатного чи оплатного лову риби чи створенню ним умов для лову риби будь-якими особами.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та передати справу на новий судовий розгляд.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_10 від 11 березня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано цивільну справу.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року справу призначено до судового розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 липня 2016 року № 108/0/32-16 призначено повторний автоматичний розподіл справ у зв'язку зі смертю судді ОСОБА_10, у результаті чого 07 липня 2016 року зазначену справу передано судді-доповідачу Ситнік О.М.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга має бути задоволена.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Рішення апеляційного суду не відповідає вказаним вимогам.

Судами встановлено, що 28 грудня 2004 року між Сватівською районною державною адміністрацією Луганської області та ОСОБА_7 укладений договір оренди водоймища, згідно з яким орендар отримав у довгострокове користування строком на 50 років на умовах оренди земельну ділянку під водоймищем (згідно з розпорядженням від 08 квітня 2004 року № 168) загальною площею 54,4 га, яка знаходиться на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області.

Розпорядженням голови Сватівської районної державної адміністрації Луганської області від 15 грудня 2009 року № 874/1 достроково припинено право користування земельною ділянкою під існуючим водним об'єктом загальною площею 54,4 га, яка перебувала у користуванні ОСОБА_7

На підставі вказаного розпорядження скасовано державну реєстрацію договору оренди від 28 грудня 2004 року.

30 грудня 2009 року між орендодавцем - Сватівською районною державною адміністрацією Луганської області - та орендарем - ОСОБА_6 - укладено договір оренди землі та водного об'єкта.

Відповідно до п. 2 вказаного договору орендар отримав у довгострокове користування строком на 49 років на умовах оренди ділянку земель водного фонду з розташованим на ній водним об'єктом (водоймищем) площею 54,4 га, яка знаходиться на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області.

У пункті 15 договору оренди землі від 30 грудня 2009 року вказано, що цільове призначення орендованої ділянки земель водного фонду та водойми - для рибогосподарських потреб.

17 серпня 2010 року ОСОБА_6 отримав ліцензію серії НОМЕР_1 на здійснення діяльності, пов'язаної з промисловим виловом риби на промислових ділянках рибогосподарських водойм, господарств.

Також встановлено, що ОСОБА_7 звертався до суду з позовом про визнання договору оренди від 30 грудня 2009 року недійсним, однак рішенням апеляційного суду Луганської області від 13 грудня 2011 року у задоволенні вказаних вимог йому було відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА_6 правомірно користується водоймищем «Містківське». Матеріали справи не містять доказів щодо недійсності договору оренди землі від 30 грудня 2009 року чи окремих його частин, також відсутні відомості про розірвання цього договору чи скасування його державної реєстрації.

Проте з таким висновком судів погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Розпорядженням голови Сватівської районної державної адміністрації Луганської області від 16 серпня 2013 року № 398 на виконання рішення господарського суду Луганської області від 23 липня 2012 року, постанови Донецького апеляційного господарського суду від 27 серпня 2012 року, постанови Вищого господарського суду України від 08 листопада 2012 року розпорядження Сватівської районної державної адміністрації Луганської області від 29 грудня 2009 року № 954 «Про надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_6» скасовано.

Розпорядженням голови Сватівської районної державної адміністрації Луганської області від 16 серпня 2013 року № 399 на виконання рішення Сватівського районного суду Луганської області від 06 червня 2013 року скасовано розпорядження голови Сватівської районної державної адміністрації Луганської області від 15 грудня 2009 року № 847/1 «Про дострокове припинення права користування земельною ділянкою під існуючим водним об'єктом, яка знаходиться на території Містківської сільської ради».

Суди на вказані обставини уваги не звернули, належним чином не встановили обставин справи, а тому дійшли передчасного висновку, що ОСОБА_6 правомірно користується водоймищем «Містківське».

Крім того, відповідно до ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен встановити, чи дійсно порушуються права ОСОБА_6, а також з'ясувати, у чому саме полягає порушення його прав.

Оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, судові рішення належить скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 335, 336, 338, 343−345, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 21 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 03 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Дем'яносов
А.О. Леванчук
О.М. Ситнік
О.В. Ступак