Ухвала

іменем україни

19 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення коштів та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_4, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 03 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») про повернення коштів та відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 08 січня 2015 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу «Найкращий від Миколая» у доларах США, вклад 10 000 доларів США з процентною ставкою 5,5 % до 08 квітня 2015 року. Після закінчення строку договору відповідачем відповідно до умов договору було перераховано суму вкладу на поточний рахунок позивача. Проте в подальшому виплата грошових коштів не здійснювалась. Окрім того позивачем у банку був відкритий рахунок і на даний момент на рахунку обліковується залишок коштів в розмірі 120,44 доларів США. Банком не було виконано свої зобов'язання, що є порушенням прав позивача у договірних відносинах із банком.

Враховуючи викладене, просив стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на його користь суму невиплаченого депозитного вкладу, внесеного відповідно до договору від 08 січня 2015 року в розмірі 10 000 доларів США, що становить 217 687 грн, а також суму боргу за рахунком № НОМЕР_1 у розмірі 120,44 доларів США, що становить 2 621 грн 82 коп., та у відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Під час розгляду справи представником позивача зменшено позовні вимоги в частині стягнення суми невиплаченого депозитного вкладу та позивач просив стягнути в цій частині суму боргу в розмірі 17 687 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 03 березня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_4, просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, з урахуванням того, що у банку запроваджена тимчасова адміністрація, під час якої на підставі п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а також встановивши, що банком були виконані зобов'язання шляхом виплати позивачу коштів у розмірі 200 000 грн в межах суми гарантованої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та його вимоги включені до реєстру вимог кредиторів банку, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Крім того, правильними є висновки і щодо відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, заявленої позивачем у розмірі 100 000 грн, оскільки ні договорами банківського рахунку та банківського вкладу, ні законом, який регулює правовідносини, що виникли між сторонами, не передбачена така відповідальність за невиконання зобов'язання як відшкодування моральної шкоди.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О.Писана