Справа № 2-2694/12 Головуючий у І інстанції Волчко А. Я.
Провадження № 22-ц/780/2088/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 11.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

11 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Мельника Я.С., Волохова Л.А.,

при секретарі Спеней І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 та Кредит» до ОСОБА_4 Абдольмоталеба, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У червні 2012 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом в якому посилався на те, що 11 вересня 2007 року між ВАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» та ОСОБА_4 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №48-07-Ил/02.

Предметом кредитного договору є надання Банком Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів в сумі 250000 доларів США з терміном погашення кредитних ресурсів до 09 вересня 2022 року з платою по процентній ставці 14% річних.

За весь період дії кредитного договору відповідач сплатив: 28822 долари США 09 центів основної суми боргу; 71962 долари США 13 центів відсотків за користування кредитними коштами; 1941 грн. 12 коп. пені.

Станом на 09 грудня 2011 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складала 4456929 грн. 89 коп. і включала в себе: 221177 доларів США 91 цент за основним боргом; 79562 долари США 29 центів по нарахованих відсотках за користування кредитними коштами; 2054045 грн. 77 коп. по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, щомісячної комісії.

В забезпечення виконання зобовязань відповідача по кредитному договору між банком та позичальником 11 вересня 2007 року був укладений іпотечний договір.

Відповідно до умов Іпотечного договору іпотекодавцем було передано позивачу, який є іпотеко держателем, в заставу наступне нерухоме майно: домоволодіння номер РПВН 879969, розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вулиця Трояндова, будинок №3, загальною площею 270,4 кв.м., житловою площею 66.8 кв.м.; земельну ділянку, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Трояндова, будинок №3, загальною площею 0,0819 га або 819 кв.м., (кадастровий номер :01:003:0007).

ОСОБА_2 виступала поручителем по зобовязаннях позичальника перед банком згідно з договором поруки №48-07-П/02 від 11 вересня 2007 року.

Тому позивач звернувся до суду з позовом і просив стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь кредитора загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 4456929 грн. 89 коп., яка включала в себе: 221177 доларів США 91 цент за основним боргом; 79562 долари США 29 центів по нарахованих відсотках за користування кредитними коштами; 2054045 грн. 77 коп. по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, щомісячної комісії, судовий збір у розмірі 3219 грн., всього 4460148.89 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2012 року позов задоволено і стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 та Кредит» загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 4456929 грн. 89 коп., та судовий збір у сумі 3219 грн., а всього - 4460148.89 грн.

На зазначене рішення з підстав порушення норм матеріального і процесуального права ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, а саме відмовити у позовних вимогах до неї, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі посилається на ч.1 ст.559 ЦК України щодо припинення поруки і вважає, що вона не несе будь-якої відповідальності за невиконання умов кредитного договору зі сторони ОСОБА_4

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. Щодо доводів ОСОБА_2, то вони є безпідставними і такими, що не відповідають матеріалам справи і вимогам закону.

Так, задовольняючи позов, суд виходив з того, відповідачі належним чином не виконують умови укладених з ними договорів, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 11 вересня 2007 року між ВАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» та ОСОБА_4 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №48-07-Ил/02.

Предметом кредитного договору було надання банком позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів в сумі 250000 доларів США з терміном погашення кредитних ресурсів до 09 вересня 2022 року з платою по процентній ставці 14% річних.

За весь період дії кредитного договору відповідач сплатив: 28822 долари США 09 центів основної суми боргу; 71962 долари США 13 центів відсотків за користування кредитними коштами; 1941 грн. 12 коп. пені.

Станом на 09 грудня 2011 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем склала 4456929 грн. 89 коп. і включала в себе: 221177 доларів США 91 цент за курсом НБУ 1767189.38 грн. за основним боргом; 79562 долари США 29 центів за курсом НБУ 635694.74 грн. по нарахованих відсотках за користування кредитними коштами; 2054045 грн. 77 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, щомісячної комісії.

ОСОБА_2 виступала поручителем по зобовязаннях позичальника перед банком згідно з договором поруки №48-07-П/02 від 11 вересня 2007 року.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Положеннями ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської облсті від 20 вересня 2012 року суму заборгованості за кредитним договором, а саме, 4 456 929 грн. 89 коп. та судовий збір в сумі 3219 грн. стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2

З огляду на вищенаведене, судом першої інстанції прийнято законне і справедливе рішення про стягнення з відповідачів солідарно суми заборгованості 4 456 929 грн. 89 коп. та судового збору в сумі 3219 грн.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, з часу ухвалення рішення 20 вересня 2012 року і по даний час рішення суду відповідачами по справі не виконується, жодних сум не погашено і не стягнуто будь-яких сум з відповідачів.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: