АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 761/31695/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6913/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

28 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Інтернет-видання «Ділова столиця» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року на інтернет-ресурсі «Ділова столиця» оприлюднена інформація у статті під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Зазначив, що стаття за своїм змістом є фактично набором неправдивих та вигаданих тез, які створюють негативне враження відносно діяльності з реконструкції та продажу належного позивачу на праві власності майна за адресою: АДРЕСА_1. Так, у другому абзаці статті, автор наводить пояснення юриста компанії «УкрЗемКонсалт» ОСОБА_5 про те, що «предлагаемая схема может быть новым для столичного рынка методом обмана инвесторов».

Далі, у шостому абзаці автор зазначає: «Здание на Подоле - далеко не единственная незаконная стройка в Киеве».

Вказане посилання на юриста комерційної компанії та твердження автора статті і його оприлюднення для невизначеного кола споживачів є неправдивим і ганьбить честь, гідність та ділову репутацію. Вся діяльність з реконструкції приміщень по АДРЕСА_1 проводиться позивачем на законних підставах з дотриманням вимог законодавства і нормативно-правових актів.

У зв'язку із викладеним, просив суд визнати недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують права, свободи, ганьблять його честь, гідність, ділову репутацію, відомості опубліковані у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,зобов`язати відповідача спростувати відомості, поширені у статті під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1» шляхом публікації офіційного спростування недостовірної інформації та видалити текст статті з сайту видання «Ділова Столиця»; стягнути з відповідача 100000 гривень моральної шкоди, завданої внаслідок приниження честі і гідності та втрати ділової репутації.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 року на інтернет-ресурсі «Ділова столиця» оприлюднено статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1».

У другому абзаці даної статті містяться пояснення юриста компанії «УкрЗемКонсалт» ОСОБА_5, що «предлагаемая схема может быть новым для столичного рынка методом обмана инвесторов».

У шостому абзаці автор зазначає: «Здание на Подоле - далеко не единственная незаконная стройка в Киеве».

У відповідності зі ст. 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно ст.ст. 297, 299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

За ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію у такий же спосіб, у який вона була поширена.

В п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 р. за № 1 зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо захисту честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації, суд першої інстанції виходив з того, що вищезазначена інформація не стосується особисто позивача, крім того, як пояснив в судовому засіданні представник позивача, дана стаття містить також і правдиву інформацію, а також інформацію, яка не стосується позивача.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як роз'яснив Верховний Суд України в Постанові Пленуму Верховного суду № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відмовляючи у задоволенні вимог щодо стягнення моральної шкоди, суд виходив з того, що ані позивачем, ані його представником не надано доказів, які б підтверджували заподіяння моральної шкоди відповідачем.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що судом не досліджено достовірність відомостей в статті «ІНФОРМАЦІЯ_1», не надано оцінки тому, що інформація, викладена в статті в цілому створює негативне враження відносно діяльності з реконструкції та продажу належного ОСОБА_4 на праві власності майна по АДРЕСА_1, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи.

Так, судом встановлено, що інформація, яка поширена у даній статті про те, що «предлагаемая схема может быть новым для столичного рынка методом обмана инвесторов». висловлена юристом компанії «УкрЗемКонсалт» ОСОБА_5, проте, будь-яких позовних вимог до неї позивачем не заявлялось.

Відповідно до ст. 10 Конвенції кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

За ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Зазначення у оспорюваній статті, - «Здание на Подоле - далеко не единственная незаконная стройка в Киеве», не містить будь-яких фактичних даних, а лише висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, та згідно з ч.2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», є оціночними судженням.

Відповідно до ст. 277 ЦК України, оціночні судження не є предметом судового захисту, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України 7 липня 1997 року.

Також колегія суддів не може прийняти до уваги і доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції у мотивувальній частині рішення зазначено, що позивач просив суд визнати недостовірними всі відомості опубліковані у статті, хоча ним заявлялися вимоги про визнання недостовірними відомості в статті під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1», оскільки, як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_4 просив суд визнати недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують права та свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_4, відомості, опубліковані у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» за електронною адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, зобов`язати відповідача спростувати відомості, поширені у статті під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1» шляхом публікації офіційного спростування недостовірної інформації та видалити текст статті з сайту видання «Ділова Столиця»; стягнути з відповідача 100000 гривень моральної шкоди, завданої внаслідок приниження честі і гідності та втрати ділової репутації.

Як вбачається з журналу судового засідання, представник позивача в судовому засіданні підтримав позовну заяву в повному обсязі, будь-яких змін та уточнень до позовної заяви позивачем не вносилось.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норми матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді