Справа № 523/4493/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2016 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Бузовського В. В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

встановив:

ОСОБА_1, звернулася до суду із зазначеною заявою та просить встановити факт, що заповіт, посвідчений 29 січня 2001 року ОСОБА_3, секретарем Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 24 дійсно складений ОСОБА_4, яка померла 06 лютого 2016 року, а також встановити факт, що 1/2 (одна друга) частка квартири № 186, що розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Затонського, будинок 6, дійсно належить ОСОБА_4, яка померла 06 лютого 2016 року, на підставі: договору № 99/С- 0046 купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 01 квітня 1999 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, з одного боку, та ОСОБА_2, ОСОБА_2 (російською мовою) ОСОБА_9, з іншого боку та рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2008 року(справа № 2-5123/08) про визнання вищезазначеного договору купівлі-продажу дійсним.

Заінтересована особа ОСОБА_2 про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4, яка померла 06 лютого 2016 року (свідоцтво про смерть, бланк серії І-ЖД № 443414, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_10 міського управління юстиції 06 лютого 2016 року, актовий запис № 1472 від 06 лютого 2016 року), яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина. ОСОБА_4 залишила на імя ОСОБА_1, заповіт, посвідчений 29 січня 2001 року ОСОБА_3, секретарем Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 24, за яким заповіла все майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося.

25 березня 2016 року ОСОБА_1, звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_10 міського нотаріального округу ОСОБА_11 з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері - ОСОБА_4.

Син померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, є інвалідом II групи, тому він має право на обовязкову частку у спадщині, відповідно до статті 1241 Цивільного кодексу України.

Інші спадкоємці за законом, передбачені статтею 1241 Цивільного кодексу України, відсутні. На час смерті ОСОБА_13 у шлюбі не перебувала, ні з ким із чоловіків однією сімєю не проживала.

Для відкриття спадщини ОСОБА_1, подала нотаріусу наступні документи: Свідоцтво про смерть ОСОБА_4 (серії І-ЖД № 443414), видане 06 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_10 міського управління юстиції, актовий запис № 1472 від 06 лютого 2016 року; заповіт, посвідчений 29 січня 2001 року ОСОБА_3, секретарем Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 24, у якому заповідачем зазначена ОСОБА_14; Державний акт на право приватної власності на землю, бланк І-ОД № 055322, виданий 20 лютого 2002 року Благоєвською сільською радою Іванівського району Одеської області на імя ОСОБА_4; договір № 99/С-0046 купівлі-продажу нерухомого майна (квартири АДРЕСА_1), укладений 01 квітня 1999 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, з одного боку, та ОСОБА_2, ОСОБА_2 (російською мовою) ОСОБА_9, з іншого боку; - рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 28 листопада 2008 року (справа № 2-5123/08) про визнання вищевказаного договору купівлі-продажу дійсним, у якому позивачем зазначена ПЕЙЧЕВА (українською мовою) ОСОБА_9.

Проте, своїм листом - розясненням від 29 березня 2016 року за вих. № 31/02-14 нотаріус розяснив, що відповідно до підпункту 1.2 пункту 1 Глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), нотаріус при зверненні спадкоємця у звязку із відкриттям спадщини зясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, тощо. Згідно з підпунктом 4.15 пункту 4 Глави 10 розділу II Порядку, нотаріус, при видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, повинен перевірити належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до підпункту 5.1 пункту 5 Глави 10 розділу II Порядку, при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту.

Також, нотаріус зазначила, що в представлених документах різниться прізвище: «ПЕЙЧЕВА» та «ПЕЙЧЄВА», що унеможливлює встановити належність заповіту та 1/2 (однієї другої) частки квартири під № 186 по вулиці Затонського, 6 у місті Одеса, ОСОБА_13.

Крім того, у розясненні зазначено, що відповідно до статті 47 Закону України «Про нотаріат» та Порядку, нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам законодавства.

Внаслідок чого, нотаріус, запропонував звернутися до суду із заявою про: встановлення фактів належності заповіту та 1/2 (однієї другої) частки квартири під № 186 по вулиці Затонського, 6 у місті Одеса, померлій.

Таким чином, зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з метою встановлення фактів належності заповіту та 1/2 (однієї другої) частки квартири під № 186 по вулиці Затонського, 6 у місті Одеса, Спадкодавцеві.

Встановлення даних фактів потрібно для отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Встановлення цих факту не повязується з вирішенням спору про право.

Згідно ст. 257 ЦК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 256 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб'єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес.

Також, передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 273 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника тощо.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1, обґрунтована та підлягає задоволенню.

На підставі ст. 256 ЦПК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 64, 212-215, 259 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що заповіт, посвідчений 29 січня 2001 року ОСОБА_3, секретарем Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 24 дійсно складений ОСОБА_4, яка померла 06 лютого 2016 року.

Встановити факт, що 1/2 (одна друга) частка квартири № 186, що розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Затонського, будинок 6, дійсно належить ОСОБА_4, яка померла 06 лютого 2016 року, на підставі: договору № 99/С- 0046 купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 01 квітня 1999 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, з одного боку, та ОСОБА_2, ОСОБА_2 (російською мовою) ОСОБА_9, з іншого боку та рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2008 року(справа № 2-5123/08) про визнання вищезазначеного договору купівлі-продажу дійсним.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: