Справа № 724/1047/15-ц
Провадження № 2/724/34/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Руснака А.І.

при секретарі: Бабій Ю.В.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представників відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_7 про усунення від права на спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її чоловік ОСОБА_8 і після його смерті відкрилась спадщина, до якої відноситься: квартира АДРЕСА_2. Зазначає, що до моменту смерті її чоловіка, вони разом з ним проживали за вищевказаною адресою, вели спільне господарство, разом робили ремонт в квартирі. За період свого життя ОСОБА_8 був інвалідом ІІІ групи загального захворювання, діагноз: асматичний бронхіт з сильним алергічним компонентом. У зв'язку із даною хворобою, її покійний чоловік потребував постійного лікування та догляду.

Вказує, що відповідачам було відомо про стан здоров'я ОСОБА_8 та про його потребу в матеріальній допомозі, однак вони самоусунулись від нього та будь-якої матеріальної допомоги йому не надавали. Зазначає, що вона самостійно здійснювала догляд за покійним чоловіком та лікувала його за власні кошти.

Тому підтримуючи вищевикладене, просить суд задовольнити позовні вимоги та винести рішення яким усунути відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_3 від права на спадкування за законом частини майна після смерті ОСОБА_8 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Суду пояснила, що її покійний чоловік ОСОБА_8 до дня своєї смерті постійно хворів, а відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 були з покійним в неприязних відносинах та не опікувались покійним батьком. Відповідач ОСОБА_3 побив свого батька, пробив йому голову. Також пояснила, що покійного ОСОБА_8 вона лікувала тільки за свої кошти, а відповідачі в лікуванні та догляді за покійним участі не приймали.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, підтримав викладене в запереченні, яке надав суду 28.01.2016 року. Суду пояснив, що йому про хворобу покійного батька відомо не було, батько до нього по допомогу не звертався, тому він і грошей останньому на лікування не давав. Пояснив, що покійний батько до останнього працював на роботі. Щодо факту побиття покійного пояснив, що це був самозахист, оскільки батько з його матір'ю розлучилися і тоді батько дуже ображав його мати, тому вони і побилися. Також пояснив, що при розлученні батьків до його матері перейшла у власність лише частина квартири, а частина залишилася батькові.

Представники відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_9 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, підтримали думку відповідача ОСОБА_3 щодо відмови в задоволенні позовних вимог позивачу, а також підтримали викладене відповідачем в запереченні. Просили суд в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій зазначила, що просить справу слухати у її відсутності та відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на викладене в запереченні, яке було надано до суду нею та відповідачем ОСОБА_3 28.01.2016 року.

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, надала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що вона підтримує позовні вимоги позивача та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_10 - ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_3 являється сином її покійного брата ОСОБА_8 Відносини з відповідачем нормальні, з позивачем ОСОБА_1 також. Вказала, що після розлучення її брата та колишньої дружини, покійний брат залишився ні з чим, про що їй покійний розповідав особисто, посилаючись на те, що він все життя старався і працював для своїх дітей. Також зазначила покійний брат та відповідач ОСОБА_8 побилися, в якому році це сталося не пам'ятає, про цей випадок вона дізналася від матері покійного брата. Вказала, що ОСОБА_8 після побиття лікувався в м. Чернівці та вона неодноразово їздила його провідувати, давала в борг гроші на лікування. Також вказала, що вона давала в борг гроші і тоді коли покійний їздив на лікування в м. Вінницю. Пояснила, що ОСОБА_8 розповідав їй, що він звертався по допомогу до дітей, але вони не реагували та допомоги на лікування не надавали, також покійний хотів налагодити відносини з дітьми, але в нього це не виходило. Крім того підтвердила суду, що покійний брат працював до самої смерті, прикутим до ліжка в зв'язку з його хворобою не був, лише постійно проходив лікування.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, суд приходить до наступного, що в в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 04.01.2011 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у чернівецькій області області, за актовим записом № 01 (а.с.7).

Відповідно до рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 31.07.2014 року, вбачається, що судом встановлено факт проживання ОСОБА_1 із померлим ОСОБА_8 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2008 по 04.01.2011 рік (а.с.8-9).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.07.2012 року вбачається, що ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.6).

Після його смерті залишилось спадкове майно, до якого відноситься: квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 від 22.05.2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 22.05.2008 року (а.с.4-5).

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом за рішенням суду, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Ухилення від виконання обовязків щодо утримання і догляду спадкодавця може бути підтверджено вироком суду або матеріалами цивільної справи про стягнення аліментів, медичними довідками, показаннями свідків, або іншими наданими сторонами доказами, що підтверджують ухилення від виконання цих обовязків. У любому випадку, усунення особи від спадкування є виключною прерогативою суду.

Однак, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, а саме: листом - відповіддю за № 294 від 24.03.2016 року Хотинської центральної лікарні наданою до суду, покійний ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживав за адресою: АДРЕСА_1 та який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року перебував з 2004 року по 2012 рік на диспансерному обліку у лікаря пульмонолога Хотинської ЦРЛ з діагнозом: бронхіальна астма, персистуюча, важкий перебіг, ускладнена дифузним пневмосклерозом, хронічне легеневе серце, декомпенсоване.

Амбулаторна карта ф. 025-облікова в реєстратурі поліклініки Хотинської ЦРЛ відсутня, тому дати звернень за медичною допомогою протягом 2006-2012 років прослідкувати неможливо.

Також із цієї ж відповіді вбачається, що ОСОБА_8 стаціонарно лікувався в період з: 28.10.2011 року по 11.11.2011 року в реанімаційному відділенні Хотинської ЦРЛ з подальшим переводом в терапевтичне відділення. Діагноз: Негоспітальна двобічна пневмонія. ХОЗЛ; з 18.06.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року в терапевтичному відділенні Хотинської ЦРЛ, діагноз: бронхіальна астма персистуюча, важкий перебіг, ускладнена дифузним пневмосклерозом, хронічне легеневе серце, декомпенсоване. Групу інвалідності отримав 29.ХІ.2004 року - III по загальному захворюванню з приводу, діагноз: бронхіальна астма, персистуюча, гормонозалежна. Хронічний обструктивний бронхіт II ст., безперервно рецидивуючий. Емфізема легень. Пневмосклероз. Хронічний гастродуоденіт, нестійка ремісія (а.с. 82-98).

Крім того, відсутність безпорадного стану ОСОБА_8 підтверджується також доказами, наданими до матеріалів справи, а саме: довідкою № 104 від 13 жовтня 2015 року, з якої вбачається, що ОСОБА_8 був прийнятий на роботу в Колективне підприємство «Хотин-Авто» на посаду водія 14 листопада 2001 року на підставі наказу № 3 від 14.11.2001 року і вибув 26 червня 2012 року у зв'язку зі смертю, відповідно до наказу № 17 від 26.06.2012 року (а.с.67).

Також судом досліджено заперечення, яке надійшло на адресу суду 28.01.2016 року від відповідачів в справі, з якого вбачається, що відповідачі є спадкоємцями першої черги після смерті покійного батька ОСОБА_8 та надавали допомогу батькові відповідно до свого матеріального стану. Щодо надання допомоги в більшій мірі не мали змоги, оскільки мають на утриманні неповнолітніх дітей. Умисних дій та бездіяльності, що призвели до залишення батька в безпорадному стані вони не вчиняли, тим більше батько не перебував у безпорадному стані. Вказують, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що вони ухилялись від надання допомоги спадкодавцеві (а.с.63-66).

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, під час розгляду справи судом надана оцінка всіх представлених сторонами доказів та свідчень, які були надані в судовому засіданні, а також долучені до матеріалів справи, як з боку позивача, так і відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_2 не доведено того факту, що покійний ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року до дня своєї смерті через важку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, а відповідачі в справі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 навмисно ухилялись від надання допомоги своєму батькові ОСОБА_8, що також і випливає із пояснень наданих в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 - ОСОБА_11, що і спростовує докази позивача та її представника.

Аналізуючи, вищевикладене, суд не вбачає підстав для усунення відповідачів від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, оскільки даних та доказів про захворювання, які потребували стороннього догляду, під час розгляду справи судом не встановлено, а отже і необхідності в сторонньому догляді не було.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та дослідивши усі надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про усунення ОСОБА_6 та ОСОБА_3 від права спадкування за законом слід відмовити за недоведеністю.

На підставі вищенаведеного, та керуючись ст. ст. 1224, 1258, 1261 ЦК України та ст.ст. 10,11,60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_7 про усунення від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд терміном десять днів з дня його проголошення, а особами, які не були в судовому засіданні в той же термін і в цьому ж порядку з дня отримання ними копії рішення суду.

Суддя: А.І. Руснак