Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/702/16 Головуючий у суді І-ї інст Тимченко Л. М.
Доповідач Суржик М. М.
УХВАЛА

Іменем України

10.05.2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.,

при секретарі Гусак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі обласного відділення ПАТ «Промінвестбанк» в м. Кіровограді (далі Банк) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (змінено прізвище з ОСОБА_2) про стягнення завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення майнової шкоди в сумі 250000 грн..

Рішенням суду позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду в скарзі апелянт зазначив, що при постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, рішення постановлено на припущеннях. Просила рішення суду скасувати, в позові відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах, передбачених ст.303 ЦПК України та матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що судом 1-ої інстанції на підставі досліджених, належних та допустимих доказів правильно встановлено, що за наказом керуючого філією №56-ос від 29 вересня 2005 року ОСОБА_2 була призначена на посаду начальника відділу активних операцій, госпрозрахунку і звітності та відповідно до посадової інструкції була наділена організаційно - розпорядчими повноваженнями, тобто, являлась службовою особою.

За час роботи відповідачки на цій посаді Банком було оформлено видачу кредиту ФОП ОСОБА_3 за підробленими документами.

Так, 17 липня 2006 року між Банком та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 укладено кредитний договір №78, за умовами якого Банком надано кредит в сумі 250000грн. на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості, цільового характеру використання, дата повернення кредиту 16 липня 2007 року. Кредит видавався на виробничі потреби безпосередньо з позичкового рахунку позичальника на рахунки контрагентів позичальника у відповідності з цільовим призначенням кредиту (закупок сільськогосподарської продукції, товарів, матеріалів). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 17 липня 2006 року було укладено договори застави, а саме :

- №78/1 від 17.07.2006 року між Банком та ТОВ «Метида», предметом застави якого є товарні запаси борошна вищого ґатунку в кількості 200 т. та борошно першого ґатунку в кількості 133 т.;

- №78/2 від 17.07.2006 року між Банком та ТОВ «Метида», предметом застави якого є зерносушарка пересувна, 1991 року випуску, заводський №2218;

- №78/3 від 17.07.2006 року між Банком та фізичною особою ОСОБА_4, предметом застави якого є автомобіль Мерседес-Бенц-200, 1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3;

- №78/4 від 17.07.2006 року між Банком та фізичною особою ОСОБА_5, предметом застави якого транспортні засоби: автомобіль КАМАЗ 5320, 1987 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1, причіп бортовий ЕП, 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, фургон малотоннажний Форд-Транзит, 1994 року випуску.

В ході претензійно - позовної роботи було встановлено, що позичальник ФОП ОСОБА_3 заперечила факт отримання кредиту , а заставне майно фактично відсутнє.

За зазначеними фактами відкрито кримінальне провадження та за результатами розслідування кримінальної справи відповідачці було пред'явлено обвинувачення за ч.2 ст.367 КК України.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2014 року за згодою ОСОБА_2 було закрито кримінальну справу за її обвинуваченням у зв'язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, а цивільний позов залишено без розгляду.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 16 червня 2014 року, залишеного без змін судами вищої інстанції, відмовлено Банку в позові до ОСОБА_3 про стягнення 250000 грн. з підстав нікчемності правочину.

15 серпня 2007 року ОСОБА_2 була звільнена з роботи за систематичне невиконання службових обов'язків, передбачених внутрішніми положеннями Банку.

Колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2 перебувала в трудових відносинах з Банком, і внаслідок неналежного виконання своїх службових обов'язків нею завдано позивачу шкоди та спричинено прямі збитки Банку, що мають ознаки кримінального діяння, оскільки, працюючи з потенціальними клієнтами, при підготовці пакету документів для оформлення кредитів, відповідач зобов'язана була вчинити дії, спрямовані на проведення перевірки наявності, стану, вартості та умов збереження і експлуатації заставного майна позичальників, сформувати та надати пакет документів та необхідних висновків щодо можливості надання кредиту на розгляд кредитного комітету. Таким чином, внаслідок вчинення злочину, відповідач завдала Банку матеріальної шкоди, і відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України повинна відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Суд 1-ої інстанції правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді