Справа пр. №2/756/5805/16
У Х В А Л А

20 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Великохацька В.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

20.10.2016 року дана справа була передана на розгляд судді Великохацькій В.В.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.119 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

П.3) ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 01.11.2011 року, передбачено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу справляється у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Всупереч вищевказаним вимогам, в матеріалах справи відсутній оригінал квитанції про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу.

Згідно п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05.04.2001 року №2346-ІІІ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (п.2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22 (зі змінами)).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу Державної казначейської служби України за місцем знаходження суду, який розглядає справу.

Зокрема, позивач хоч і додає до позовної заяви копію квитанції про сплату судового збору у розмірі 580,00 грн., однак з даної квитанції не вбачається, що судовий збір сплачений саме позивачем, не вказано відомостей про те, за яку саме позовну заяву сплачено судовий збір, дана квитанція не підписана відповідальним виконавцем банку і не скріплена печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання. Також у згаданій копії квитанції в рядку "отримувач" не зазначено найменування територіального органу Державної казначейської служби України за місцем знаходження суду, який розглядає справу.

Таким чином, позивачеві слід надати докази сплати судового збору на реквізити Оболонського районного суду м. Києва за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, враховуючи ставки судового збору, встановлені п.3) ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", а також ОСОБА_1 слід врахувати при сплаті судового збору вимоги до форми квитанції, зазначені вище.

Ч.1 ст.121 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.ст.119,120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху та надати позивачеві строк на усунення недоліків у термін до 28.10.2016 року, але не пізніше п'яти днів з дня отримання нею даної ухвали.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у визначений строк не будуть виправлені, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Великохацька