Провадження 2-н/127/642/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О. С.
при секретарі Коберник О.Л.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,
20.07.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. Мотивувала позов тим, що в шлюбі у них з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3. Рішенням суду від 04.11.2009 року шлюб розірваний. ОСОБА_2 з 04.11.2009 року по даний час проживає окремо від дитини та самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. 09.09.2019р. судом винесено рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, однак відповідач добровільно рішення суду не виконує, аліментів не виплачує. За вказаний період ОСОБА_2 не цікавився, як виховується дитина, як вона росте, розвивається, чи є кошти на життя. Він не приймає участі у вихованні сина, не виявляє інтересу до його долі, байдуже ставиться до його фізичного та духовного розвитку та здоров'я, не займається питаннями навчання сина та його підготовки до самостійного життя. За таких обставин позивач просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала. Суду пояснила, що офіційно шлюб з відповідачем розірваний рішенням суду від 04.11.2009 року, однак, шлюбні стосунки були припинені ще до цього, оскільки відповідач не піклувався про сім'ю, не приділяв уваги дитині. З часу окремого проживання він сином не цікавився, не зустрічався, матеріально не допомагав. Аліменти на утримання, визначені рішенням суду, добровільно не сплачує, в зв'язку з чим вже виникла заборгованість. Сину 9 років і він знає, що в нього є батько, але він не бажає з ним спілкуватись, не сумує за ним, почуттів до нього не має. Зауважила, що на засіданні комісії ОСОБА_3 розповідав лише про неї та дідуся. Оскільки батько фактично відсутній у житті ОСОБА_3 понад чотири роки, просила позбавити його батьківських прав.
В судовому засіданні представник органу опіки і піклування Марценюк Л.Є. підтримала висновок комісії про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина ОСОБА_3.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений рекомендованим листом із повідомленням за місцем реєстрації. Позов не оспорив, заяви про відкладення розгляду справи не надав.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача і ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення позивачки, приймаючи до уваги думку представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 13, 15 розділу 3 Сімейного Кодексу України щодо особистих немайнових прав і обов'язків батьків та дітей, та щодо виконання батьками обов`язку утримувати дитину.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками є ОСОБА_2, ОСОБА_1 (а.с. 4).
Рішенням суду від 04.11.2009 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був розірваний, рішення набрало законної сили 16.11.2009 року (а.с. 8).

09.09.2009 року Ленінським райсудом м. Вінниці ухвалене рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9). Згідно розрахунку заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.05.2015р. по 31.08.2016р. складає 12 687грн. (а.с. 30).

Згідно довідки комунального закладу «Фізико-математична гімназія №17 Вінницької міської ради», ОСОБА_3 є учнем 3-А класу. Протягом всього навчального періоду гімназію відвідувала мати ОСОБА_1, активно брала участь в класних заходах, святах, поїздках, відвідувала батьківські збори. Батько ОСОБА_2 жодного разу в гімназії не був, у вихованні сина участі не брав (а.с.6).

Відсутність батька у житті ОСОБА_3 також підтверджується письмовими показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, наявними в матеріалах справи, згідно яких вони зазначають, що протягом останніх п'яти років вони не бачили в будинку разом з сином ОСОБА_3 його батька ОСОБА_2 Будь-які факти або випадки участі ОСОБА_2 у вихованні та турботі про сина ОСОБА_3 їм не відомі.

Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об'єктивного з'ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей.

На запит суду та відповідно до вимог ч. 5 ст. 19 СК України виконавчий комітет Вінницької міської ради як орган опіки і піклування надав висновок від 04.10.2016 року №01-00-011-32346 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.27-28). Комісією враховані ті обставини, що ОСОБА_3 погано пам'ятає свого батька та не має до нього родинних почуттів, про що хлопчик повідомив на засіданні комісії з питань захисту прав дитини.

На підставі наданих суду доказів суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку і не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, оскільки не спілкується з дитиною, не виявляє турботи та інтересу до її життя, внутрішнього світу, не розуміє її потреб, не надає підтримки, в тому числі матеріальної. Таку поведінку батька суд розцінює як винну поведінку та свідоме нехтування своїми обов`язками по вихованню дитини, байдужість до його долі. Такі обставини є підставою для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., також враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини.

Суд вважає необхідним роз'яснити відповідачеві, що згідно ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських праві і суд, перевіряючи, наскільки змінилась поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею при подачі позову судовий збір - 551,20 грн.

Керуючись Європейською конвенцією про здійснення прав дітей (Страсбург, 08.09.1995 року), Декларацією прав дитини (20.11.1959 р.), ст.ст. 164, 165, 166,180 СК України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 169, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2, 1982 р.н., батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: