Справа № 639/7476/16-ц
Провадження № 2/639/2356/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

при секретарі судового засідання Макушенко Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх малолітньої дитини.

Позивачка в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 05.02.2015 р. зареєструвала шлюб із відповідачем, від якого сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає. У зв"язку з чим просить стягувати з відповідача щомісячно аліменти на свою користь на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі одної четвертої частини від усіх видів доходу відповідача , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач подав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 414279, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 3).

Малолітня ОСОБА_3 проживає та зареєстрована разом із позивачкою (а.с. 4).

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу батьків, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривня, з 1 грудня - 1355 гривень.

Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку(доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 191 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову

Суд, відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище позивачки, відповідача, те, що він є здоровою, працездатною особою, даних про наявність обмежень за станом здоровя при вирішенні питання про працевлаштування не має, вважає за необхідне позов задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 (одної четвертої) частини від доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.10.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

.Згідно доч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно з положеннями ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57, 60, 88, 174 208, 209, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 (одної четвертої) частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.10.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк