Справа № 161/6962/16-ц
Провадження № 2/161/2787/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

Головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

з участюпредставника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Надра», ОСОБА_4 про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати недійсним з моменту укладення застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в п.п. 5.1. 5.5 Договору іпотеки, укладеного 29 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за № 1755 та стягнути судові витрати по справі, з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлений позов не визнав з підстав, викладених в письмових запереченнях. Просив застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стосовно обовязковості застосування строків позовної давності, то у справі «Grafescolo S.R.L. проти Молдови»Суд вказав, що роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство закону, що є обовязковим для країн, які підписали конвенцію. Суди не повинні ігнорувати заяви про застосування позовної давності, і належним чином обґрунтовувати причини її незастосування.

Судом при розгляді справи встановлено, що 29 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки (а.с. 9-10).

Також судом встановлено, що позивач просить визнати недійсним з моменту укладення застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в п.п. 5.1. 5.5 Договору іпотеки, укладеного 29 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5. При цьому позивач звернувся до суду лише 26 травня 2015 року.

При цьому, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 була ознайомлена з текстом договору іпотеки, укладеного 29 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5. Що підтверджується її заявою про згоду на укладання ОСОБА_5 договору про купівлю житлового будинку від 29 серпня 2016 року (а.с. 37). Як вбачається із змісту вказаної заяви, що ОСОБА_3 ознайомлена з текстом договору купівлі-продажу, кредитного договору та договору іпотеки, умови яких вона вважає вигідними та такими, що відповідають її волі.

Таким чином позивач звернувся до суду після спливу позовної давності, а тому ним пропущено строк позовної давності звернення до суду, який передбачений ст. 257 ЦК України.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що загальний строк позовної давності для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів становить три роки. При цьому, позивач звернувся до суду 26 травня 2016 року з позовною заявою про визнання недійсним застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в п.п. 5.1. 5.5 Договору іпотеки, укладеного 29 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5. Таким чином, строк звернення до суду у позивача сплинув 30 серпня 2011 року, про що було достовірно відомо позивачеві. Оскільки позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності для звернення до суду, про застосування якої просить представник відповідача. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 267 ЦК України,ст.ст.10, 57, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні її позову до ПАТ КБ «Надра», ОСОБА_4 про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Ковтуненко

Рішення суду складене в повному обємі

20 жовтня 2016 року.