Провадження № 2-з/752/172/16
У Х В А Л А

07.10.2016 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шкірай М.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про припинення права власності, суд -

Встановив

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просила вжити заходів забезпечення шляхом:

1)накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1.

2)Заборони:

-Київському міському бюро технічної інвентарізації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна та приватним Бюро технічної інвентаризації вчиняти дії щодо проведення технічної інвентарізації будинку АДРЕСА_1 на замовлення ОСОБА_3 або його представника;

-Публічному акціонерному товариству «Київенерго» вчиняти дії щодо зміни власника особового рахунку № НОМЕР_1) на ім'я ОСОБА_3 за його особистою або його представника заявою та укладати, реєструвати з ними договори, предметом яких є будинок за адресою: АДРЕСА_2

-Публічному акціонерному товариству «КИЇВГАЗЕНЕРДЖИ» (КИІВГАЗ) вчиняти дії щодо зміни власника особового рахунку № НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_3 за його особистою або його представника заявою та укладати, реєструвати з ними договори, предметом яких є будинок за адресою: АДРЕСА_2

-Публічному акціонерному товариству «Укртелеком» Київській міській філії вчиняти дії щодо зміни власника особовго рахунку № НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_3 за його особистою або його представника заявою та укладати, реєструвати з ними договори, предметом яких є будинок АДРЕСА_1

Заява мотивована тим, що існує загроза утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи щодо, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому суд виходів з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

З роз'яснень Пленуму Верховного суду України викладених в п. 4 постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Заявником не надано до суду жодного допустимого та належного доказу наявності обставин утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 208-210 ЦПК України,

Ухвалив

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про припинення права власності - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя