Справа №451/1139/16-ц
Провадження № 2/451/482/16
РІШЕННЯ

іменем України

13 жовтня 2016 року

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

з участю позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом,-

встановив:

28 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом.

В заяві зазначає, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 6.04.2000 року Барилівською сільською радою Радехівського району Львівської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 89 роки померла позивача мама - ОСОБА_4, з приводу чого в книзі реєстрації актів про смерть здійснено запис за №5. Після смерті спадкодавця, залишилось спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) розміром 2,8188 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданого 27.04.1999 року Радехівською Райдержадміністрацією Ради народних депутатів, яке фактично прийняла, вступивши в управління та володіння майном спадкодавця ОСОБА_4. 9.03.2000 року Барилівською сільською радою Радехівського району Львівської області за реєстровим №3 та №4 посвідчено заповіт ОСОБА_4, яким остання заповідала все належне їй майно ОСОБА_2, жительці АДРЕСА_1. Родинні відносини про те, що позивач є сином померлої ОСОБА_4 стверджується його свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим 03.02.1971 року районним бюро запису актів громадянського стану Виконкому Радехівської районної Ради депутатів трудящих Львівської області. Родинні відносини, що його сестри ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є доньками померлої ОСОБА_4 стверджується їхніми свідоцтвами про народження та свідоцтвами про одруження. Після смерті спадкодавця ОСОБА_4, залишилось спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) розміром 2,8188 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданого 27.04.1999 року Радехівською райдержадміністрацією Ради народних депутатів. Згідно довідки, виданої виконкомом Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області земельна частка (пай) померлої ОСОБА_4 складається з трьох ділянок і кожній присвоєно кадастровий номер: ділянка №1 - НОМЕР_4; ділянка №2 - НОМЕР_5; ділянка №3 -НОМЕР_6. Згідно довідки №258 від 21.09.2016 року, виданої виконкомом Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, вбачається, що позивач проживав, проте не був зареєстрований разом з матір'ю ОСОБА_4 за адресою в АДРЕСА_2, без реєстрації. 22.09.2016 року приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Львівської області Юрченко О.В. прийнято заяву ОСОБА_2, жительки АДРЕСА_1 про те, що остання відмовляється від прийняття спадщини за заповітом. Фактично прийнявши спадщину, вступивши в управління та володіння майном спадкодавця та маючи намір оформити свої права на спадкове майно спадкодавця, він звернувся до приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, однак 26.09.2016 року нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів. Відсутність правовстановлюючих документів, унеможливлює реалізацію майнових прав, як спадкоємця, у позасудовому порядку, і тому позивач вимушений звернутися з даним позовом в суд. Станом на сьогоднішній день він розпорядитися земельною часткою (паєм) розміром 2,8188 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області не може, тому що відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності на землю. Видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) після смерті матері нотаріусом є неможливим з причини, що згідно ч. 2 ст. 49 Закону України "Про нотаріат" та п. п. 4.14, 4.15 глави Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", не подані відомості /інформацію/ документи, які необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме: правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) на ім'я спадкодавця. Одержати документи на земельну частку (пай) як на об'єкт права приватної власності не може через зміну порядку державної реєстрації нерухомого майна. Це питання можливо вирішити тільки шляхом ухвалення судового рішення про визнання права власності на земельну частку (пай). Виходячи із зазначених фактів (відсутність оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю, відсутність-смерть власника Державного акту на право приватної власності на землю) - дають підстави у судовому порядку довести, що позивач є спадкоємцем зазначеного майна і на підставі рішення суду, як спадкоємцю необхідно звертатися до організації, яка здійснює реєстрацію права власності у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з вищенаведеними обставинами, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права на спірне майно за ним у порядку спадкування. Просив ухвалити рішення, яким встановити факт прийняття ним спадщини, після померлої ОСОБА_4, яка складається із земельної частки (паю) розміром 2,8188 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданого 27.04.1999 року Радехівською райдержадміністрацією Ради народних депутаті та складається з трьох ділянок кожній з яких присвоєно кадастровий номер ділянка №1 - НОМЕР_4; ділянка №2 - НОМЕР_5; ділянка №3 -НОМЕР_6, згідно з державним актом про право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданого 27.04.1999 року Радехівською райдержадміністрацією Ради народних депутатів. 2.Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 2,8188 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданого 27.04.1999 року Радехівською держадміністрацією Ради народних депутаті та складається з трьох ділянок кожній з яких присвоєно кадастровий номер: ділянка №1 - НОМЕР_4; ділянка №2 -НОМЕР_5; ділянка №3 - НОМЕР_6, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Викликати в судове засідання в якості свідків ОСОБА_7, жителя АДРЕСА_1 та ОСОБА_8, жителя АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, так як вони викладені у заяві. Просив постановити рішення про задоволення позовних вимог, оскільки відсутність оригіналу державного акту позбавляє його права оформити спадкові права.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з»явився, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, щодо позовних вимог не заперечують, просять їх задовольнити (а.с.24,27).

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси.

Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні дали покази, що позивач ОСОБА_1, проживав разом із своєю матір'ю ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 до дня її смерті та вели спільне господарство.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд встановив, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 89 років, що підтверджується свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 6 квітня 2000 року Барилівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №5 (а.с.11).

Після смерті спадкодавця, залишилось спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) розміром 2,8188 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданого 27.04.1999 року Радехівською Райдержадміністрацією Ради народних депутатів, на ім'я ОСОБА_4 (а.с.12).

Згідно з свідоцтва про народження серії НОМЕР_7, виданого 18.11.1954 року вбачається, що батьками позивача є ОСОБА_11, як батько та ОСОБА_4, як матір, з приводу чого в книзі реєстрації народжень здійснено актовий запис за №15 (а.с.7)

Згідно довідки №258 від 21.09.2016 року виданої виконкомом Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, вбачається, що позивач проживав, проте не був зареєстрований разом з матір'ю ОСОБА_4 за адресою в АДРЕСА_2, без реєстрації (а.с.10).

22.09.2016 року приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Львівської області Юрченко О.В. прийнято заяву ОСОБА_2, жительки АДРЕСА_1 про те, що остання відмовляється від прийняття спадщини за заповітом. (а.с.14)

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10,212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до вимог статей 548 та 549 УРСР ( який був чинним на момент виникнення правовідносин) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців із дня її відкриття вчинив одну з дій, передбачених цією статтею: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Тобто, фактичне прийняття протягом зазначеного строку частини спадкового майна свідчить про прийняття спадщини в цілому.

Суд безспірно встановив, що позивач прийняв спадщину та вступив у володіння майном, зокрема земельної ділянкою, після смерті ОСОБА_4, що підтверджено показами свідків, допитаних у судовому засіданні, недовіряти яким у суду немає підстав.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР).

Перешкодою в реалізації позивача його законних прав та інтересів, після встановлення факту прийняття спадщини, стане те, що він буде позбавлений у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті на померлої ОСОБА_4, оскільки відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 27.04.1999 року Радехівською Райдержадміністрацією Ради народних депутатів. Усунути цю перешкоду та реалізувати такі права і інтереси позивача можливо лише в судовому порядку.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до «Інструкції №325 про заповнення бланків державних актів на право власності на земельні ділянки» затвердженої Держкомземом, наказом від 22.06.2009 року новий Державний акт видається тільки на ім»я власника (спадкодавця) взамін зіпсованого, втраченого. Зареєструвати на померлу особу Державний акт не можливо, як і не можливо, видати дублікат акта на ім»я померлого.

Відповідно до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті.

Враховуючи вищенаведене, відсутність у позивача оригіналу Державного акту, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності на земельну ділянку є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Узагальнюючи вищенаведене,оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд робить висновки, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,61,174,209,212,215,218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1, після померлої ОСОБА_4, яка складається із земельної частки (паю) розміром 2,8188 гектари, що розташована на території Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 27.04.1999 року Радехівською райдержадміністрацією Ради народних депутатів та складається з трьох ділянок кожній з яких присвоєно кадастровий номер: ділянка №1 - НОМЕР_4: ділянка №2 - НОМЕР_5; ділянка №3-НОМЕР_6.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 2,8188 гектарів, що розташована на території Барилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_2, виданого 27.04.1999 року Радехівською райдержадміністрацією Ради народних депутаті та складається з трьох ділянок кожній з яких присвоєно кадастровий номер: ділянка №1 - НОМЕР_4; ділянка №2-НОМЕР_5; ділянка №3 - НОМЕР_6, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.