У Х В А Л А

11 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Гуменюка В.І., Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.ЕФ.Кепітал Партнерс Україна», подану представником Невмержицьким Сергієм Івановичем, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Енергобанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Ройланс-Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 січня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договорами іпотеки від 21 лютого 2014 року, укладеними між публічним акціонерним товариством «Енергобанк» і ОСОБА_5 та товариством з обмеженою відповідальністю «Ройланс-Україна» і ОСОБА_5 у рахунок погашення заборгованості публічного акціонерного товариства «Енергобанк» перед ОСОБА_5 за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи від 21 лютого 2014 року і додатковими угодами до нього від 21 лютого 2014 року в розмірі 4 425 866, 95 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 69 705 634 грн 90 коп. та у розмірі 1 221 073, 72 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті становить 18 843 853 грн 86 коп. Визнано за ОСОБА_5 право власності: на нежитлові приміщення, загальною площею 3 689, 10 кв. м та площею 113, 20 кв. м, що належать на праві приватної власності товариству з обмеженою відповідальністю «Ройланс - Україна», що знаходяться у нежитловому будинку АДРЕСА_2 та на квартиру АДРЕСА_1 яка належить на праві приватної власності ПАТ «Енергобанк». В решті позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 травня 2015 року, клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Ройланс-Україна» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 січня 2015 року залишено без задоволення, у відкритті апеляційного провадження відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.ЕФ.Кепітал Партнерс Україна», подану представником Шавгулідзе В.В. відхилено, ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12 травня 2015 року залишено без змін.

28 вересня 2016 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.ЕФ.Кепітал Партнерс Україна» - Невмержицький С.І. звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) - неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а саме статей 70, 121, 294 частини 3 статті 297 ЦПК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 жовтня 2013 року, від 23 жовтня 2013 року, від 26 листопада 2014 року, від 23 січня 2013 року, від 10 липня 2013 року, від 21 жовтня 2015 року, від 8 липня 2015 року, від 17 вересня 2014 року, від 16 липня 2014 року, від 17 червня 2015 року, від 30 липня 2014 року (справа № 6-9098 св 14), від 24 лютого 2016 року від 27 січня 2016 року, від 13 травня 2015 року (справа № 6-1910 св 15), від 30 липня 2015 року (справа № 6-11689 св 14), від 5 березня 2014 року, від 11 грудня 2013 року та від 13 травня 2015 року (справа № 6-136 св 15), в яких, на його думку, зазначені норми процесуального права застосовані по-іншому.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

У судовому рішенні про перегляд якого подано заяву, суд апеляційної інстанції, з висновком якого погодився й суд касаційної інстанції, встановивши, що відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Ройланс-Україна» (в подальшому перейменоване в товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.ЕФ.Кепітал Партнерс Україна») звернулось з апеляційною скаргою з пропущення строку, встановленого частиною 1 статті 294 ЦПК України, ухвалою від 1 квітня 2015 року залишив апеляційну скаргу без руху та надав строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору та надання доказів поважності пропущення строку на апеляційне оскарження. Після усунення недоліків відповідачем, суд встановивши, що відповідачем отримано копію рішення суду першої інстанції 30 січня 2015 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, при цьому інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, як ознайомлення з рішенням суду першої інстанції лише 5 березня 2015 року відповідач не навів, суд дійшов висновку, що клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Ройланс-Україна» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції задоволенню не підлягає, тому відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі частини 3 статті 297 ЦПК України.

Разом з тим, у наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

- від 2 жовтня 2013 року, від 16 липня 2014 року та від 13 травня 2015 року (справа № 6-136св15) суд касаційної інстанції виходив з того, що заявниками не пропущений строк на усунення недоліків апеляційних скарг, оскільки останній день для усунення недоліків закінчувався у вихідний день, а тому останнім днем усунення недоліків вважається перший робочий день після вихідного дня;

- від 17 червня 2015 року, від 30 липня 2014 року (справа № 6-9098 св 14), від 8 липня 2015 року та від 17 вересня 2014 року, від 24 лютого 2016 року, від 27 січня 2016 року та від 13 травня 2015 року (справа № 6-1910 св 15) суд касаційної інстанції виходив з того, що заявниками не пропущений строк на усунення недоліків апеляційних скарг, оскільки матеріали на усунення недоліків здані заявниками на пошту до закінчення цього строку;

- від 23 жовтня 2013 року, від 26 листопада 2014 року, від 23 січня 2013 року, від 30 липня 2014 року (справа № 6-11689 св 14), від 5 березня 2014 року, від 11 грудня 2013 року та від 10 липня 2013 року суд касаційної інстанції виходив з того, що суд апеляційної інстанції, встановивши відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження за наведеними доводами відмовив у відкритті апеляційного провадження, однак в порушення вимог частини 3 статті 297 ЦПК України не залишив апеляційну скаргу без руху та не надав заявникові можливості навести інші підстави з відповідними доказами.

- від 21 жовтня 2015 року суд касаційної інстанції виходив з того, що апеляційним судом порушено вимоги статті 297 ЦПК, оскільки апеляційну скаргу подано особою, яка не була залучена до участі у справі, в якій вирішено питання про її права та обов'язки.

Із огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що наведені у заяві товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.ЕФ.Кепітал Партнерс Україна», доводи не вказують на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а тому в допуску справи до провадження необхідно відмовити.

За таких обставин вважати заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.ЕФ.Кепітал Партнерс Україна» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Енергобанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Ройланс-Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук