Справа № 333/3390/16-ц
Провадження № 2/333/2024/16
17 жовтня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запорожжя у складі:
головуючого-судді Кулик В.Б.,
при секретарі Довгаль А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, посилаючись на те, що 04.06.2015 року в результаті протиправних дій останнього, позивачеві було завдано майнову шкоду на суму 5 750 грн. Факт завдання позивачу майнової шкоди та її сума були встановлені в ході досудового розслідування кримінальної справи у відношенні ОСОБА_2 та відображені в вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2015 року. У судовому засіданні по справі ОСОБА_2 визнав себе винним у вчиненні кримінального злочину у відношенні позивача. Цивільний позов в кримінальному провадженні ОСОБА_1 не заявляла.
Посилаючись на зазначене, просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок скоєння злочину в сумі 5 750 грн.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити у повному обсязі та ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України).
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
За вимогами ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. ст. 57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2015 року ОСОБА_2 визнано винуватим у предявленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі (а.с. 4-6).
Зокрема у вищевказаному вироку зазначається, що 04.06.2015 року о 09 год. 30 хв. ОСОБА_2, знаходячись біля будинку № 2-в по вул. Космічній в м. Запоріжжя, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, шляхом ривка з шиї потерпілої ОСОБА_1, відкрито заволодів належним їй золотим ланцюжком 585 проби, вагою 9 грамів, вартістю 4 500 грн. та золотим хрестиком 585 проби вагою 2,5 грами, вартістю 1 250 грн. Після чого ОСОБА_2 з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 5 750 грн.
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25.11.2015 року вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2015 року залишено без змін (а.с. 7-8).
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, вина відповідача у спричиненні шкоди позивачу та її розмір додаткового доказування не потребують.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 1) ч. 2 згаданої статті встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Статтею 1166 ЦК встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено, що заподіяна особі і майну громадянина шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина відповідача у спричиненні матеріальної шкоди позивачу на суму 5 750 грн., підтверджена вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2015 року, який набрав законної сили, та жодним чином не спростована відповідачем. Останній відбуває покарання в Оріхівській виправній колонії Запорізької області № 88, відповідно до повідомлення начальника колонії засудженому під розписку було вручено наступні судові документи: повістка, ухвала про відкриття, копія позовної заяви з додатками, про що свідчить розписка ОСОБА_2 Однак, останній відмовився давати з цього приводу будь які пояснення (а.с. ).
Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 5 750 грн., підлягають задоволенню.
Також суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору, від сплати якого звільнено позивач (ст. 88 ЦПК України).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 1166 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 59, 60, 88, 208, 209, 212, 214- 215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 5 750 (пять тисяч сімсот пятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик