У Х В А Л А

Справа № 183/5364/16

№ 2-з/183/115/16

18 жовтня 2016 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі секретаря судового засідання Соловйової Т.Р. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області матеріали клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

в провадженні судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26 жовтня 2016 року.

17 жовтня 2016 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, передану головуючому судді 18 жовтня 2016 року, у відповідності до якої позивач просить до ухвалення рішення у справі:

накласти арешт шляхом заборони розпорядження та відчуження на врожай, який вирощений у 2016 році на земельних ділянках, орендованих ФГ «ДАР» (), розташованих на території Попаснянської, Новостепанівської, Василівської сільських рад Новомосковського району Дніпропетровської області;

заборонити будь-яким фізичним та юридичним особам без письмового узгодження з ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо збору та реалізації врожаю сільськогосподарської продукції, який вирощений у 2016 році на земельних ділянках, орендованих ФГ «ДАР» (), розташованих на території Попаснянської, Новостепанівської, Василівської сільських рад Новомосковського району Дніпропетровської області;

зобовязати ФГ «ДАР» () весь врожай, зібраний станом на 13 жовтня 2016 року на земельних ділянках, орендованих ФГ «ДАР» (), розташованих на території Попаснянської, Новостепанівської, Василівської сільських рад Новомосковського району Дніпропетровської області, передати на відповідальне зберігання особі, яка буде письмово узгоджена ОСОБА_1;

заборонити ФГ «ДАР» () без письмового узгодження з ОСОБА_1 реалізовувати будь-яку сільськогосподарську продукцію з полів на земельних ділянках, орендованих ФГ «ДАР» (), розташованих на території Попаснянської, Новостепанівської, Василівської сільських рад Новомосковського району Дніпропетровської області.

Заява обґрунтована, окрім посилання на недійсність укладеного договору, який є предметом розгляду справи тим, що 07 вересня 2016 року слідчим відділом Новомосковського ГУНП України в Дніпропетровської області до Єдиного Реєстру досудових розслідувань внесено відомості та відкрито кримінальне провадження № 003741 за ознаками кримінального правопорушення ч. 1 ст. 190 КК України. Таким чином, існує ризик того, що ОСОБА_4 здійснить відчуження врожаю сільськогосподарської продукції, яка вирощена у 2016 році на земельних ділянках, орендованих ФГ «ДАР» (), що не належить та ніколи не належало ОСОБА_4 Крім того, заявник вказує на те, що за умови відчуження належного вищевказаного майна це призведе до суттєвих збитків, а для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а отже ускладнить, чи взагалі унеможливить відновлення порушеного права заявника і заявник вважає, що невжиття заходів по забезпеченню позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду в результаті відчуження спірного майна та зміни власника вищезазначеного майна.

Суд розглядає заяву про забезпечення позову в порядку ст.153 ЦПК України без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали цивільного позову, заяви про забезпечення позову, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи вимоги заяви, суд пересвідчився, що між сторонами дійсно існує спір щодо визнання договору купівлі продажу ФГ «ДАР» недійсним, витребування від відповідача-2 ФГ «ДАР», як цілісного майнового комплексу, до складу якого входить майно, набуте господарством на підставах, що не заборонені законом в тому числі і на майно, що належить ФГ «ДАР», право оренди земельних ділянок, розподілений прибуток, майнові права та інші права, що належать господарству.

Водночас, заявляючи вимоги про необхідність накладення арешту шляхом заборони розпорядження та відчуження на врожай, який вирощений у 2016 році на земельних ділянках, орендованих ФГ «ДАР», накладення заборони будь-яким фізичним та юридичним особам без письмового узгодження з ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо збору та реалізації врожаю сільськогосподарської продукції, який вирощений у 2016 році на земельних ділянках, орендованих ФГ «ДАР», покладення зобовязання на ФГ «ДАР» весь врожай, зібраний станом на 13 жовтня 2016 року на земельних ділянках, орендованих ФГ «ДАР», розташованих на території Попаснянської, Новостепанівської, Василівської сільських рад Новомосковського району Дніпропетровської області, передати на відповідальне зберігання особі, яка буде письмово узгоджена ОСОБА_1, покладення заборони на ФГ «ДАР» без письмового узгодження з ОСОБА_1 реалізовувати будь-яку сільськогосподарську продукцію з полів на земельних ділянках, орендованих ФГ «ДАР» позивач не наводить належного обґрунтування того, яким чином забезпечення позову саме у такий спосіб призведе до утруднення виконання можливого рішення суду про скасування договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого, незаконного володіння. Не наводить, окрім факту порушення кримінального провадження по відношенню до відповідачів доказів, які-б підтверджували факти утруднення можливого виконання рішення, не надає доказів на підтвердження фактів, викладених в заяві доказів.

Крім того, заявляючи заходи забезпечення позову у вигляді накладення заборони та зобовязання на ФГ «ДАР», позивач тим самим фактично заявляє вимоги до юридичної особи, яка не є стороною у справі, не залучена до участі у справі взагалі, внаслідок чого заявлений захід забезпечення позову порушить права та законні інтереси третьої особи.

Більш того, застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту шляхом заборони розпорядження та відчуження врожаю, вирощеного у 2016 році на земельних ділянках, орендованих ФГ «ДАР», накладення заборони будь-яким фізичним та юридичним особам без письмового узгодження з ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо реалізації врожаю може привести до порушення прав третіх осіб, які також не є стороною у справі і за змістом фактично є втручанням у внутрішню господарську діяльність підприємства, яке також не є стороною у справі і може призвести до значних збитків в діяльності особи, яка не є стороною у справі.

За таких обставин, підстав для задоволення заяви суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 210 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.О. Парфьонов