Справа № 367/1983/14-ц Головуючий у І інстанції Кухленко Д.С.
Провадження № 22-ц/780/45/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 17.10.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

17 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Приходька К.П., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря - Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04 червня 2015 року та за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 травня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, треті особи: Державна реєстраційна служба України, Служба у справах дітей Ірпінської міської ради Київської області про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Державна реєстраційна служба України, в якому просило у рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 08 липня 2008 року у розмірі 147 314, 52 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного Банку України становить 1 301 965 грн. 72 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1, шляхом передачі ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки, визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки, припинити право власності ОСОБА_2 на вказану квартиру та висилити з неї відповідача й інших мешканців, які проживають та зареєстровані за вказаною адресою, витребувати від відповідача та передати ПАТ «Дельта Банк» технічний паспорт, правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на цю квартиру.

У червні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Державна реєстраційна служба України, в якому просило у рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 05 березня 2007 року у розмірі 140 194 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного Банку України становить 1 120 570 грн. 64 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1, шляхом передачі ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки, визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки, припинити право власності ОСОБА_2 на вказану квартиру та висилити з неї відповідача й інших мешканців, які проживають та зареєстровані за вказаною адресою, витребувати від відповідача та передати ПАТ «Дельта Банк» технічний паспорт, правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на цю квартиру.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 листопада 2014 року цивільні справи за вказаними вище позовами ПАТ «Дельта Банк» обєднано в одне провадження (а.с.159, т.2).

У жовтні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» подало заяву про зміну предмета і підстав позову та просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 08 липня 2008 року, посилаючись на те, що 08 липня 2008 року між акціонерним комерційним інвестиційним банком «УкрСиббанк», перейменованого в подальшому на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 78 400 доларів США, зі сплатою 14,5 % річних за користування кредитом та кінцевим терміном повернення кредиту до 09 липня 2018 року. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «УкрСиббанк» передало ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. У порушення умов договору ОСОБА_2 зобовязання за договором про надання споживчого кредиту належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 21 лютого 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 147 314,52 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного Банку України становить 1 301 965 грн. 72 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 77 496, 17 доларів США, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 69 818,35 доларів США, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь (а.с.160-163, т.2).

Також у жовтні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» подало заяву про зміну предмета і підстав позову та просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 05 березня 2007 року, посилаючись на те, що 05 березня 2007 року між акціонерним комерційним інвестиційним банком «УкрСиббанк», перейменованого в подальшому на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 99 500 доларів США, зі сплатою 12% річних за користування кредитом та кінцевим терміном повернення кредиту до 05 березня 2022 року. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «УкрСиббанк» передало ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. У порушення умов договору ОСОБА_2 зобовязання за договором про надання споживчого кредиту належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 22 листопада 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 140 194 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного Банку України становить 1 120 570 грн. 64 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 87 372, 56 доларів США, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 52 821,44 доларів США, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь (а.с.173-175, т.2).

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04 червня 2015 року в позові ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою апеляційного суду Київської області 16 листопада 2015 року вказану цивільну справу повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення з тих підстав, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.214, 215 ЦПК України не вирішив позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 08 липня 2008 року і висновків щодо цього у рішенні не навів, а вирішив лише позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 05 березня 2007 року.

Додатковим рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 30 травня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2, треті особи: Державна реєстраційна служба України, Служба у справах дітей Ірпінської міської ради Київської області про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 08 липня 2008 року та за кредитним договором № 0 від 05 березня 2007 року (а.с.91-92, т.3).

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду, ПАТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ПАТ «Дельта Банк» у повному обсязі, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, які зявилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду та додаткового рішення цього ж суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ПАТ «Дельта Банк» підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржувані рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідають.

Ухвалюючи заочне рішення про відмову у позові ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 05 березня 2007 року, суд першої інстанціїкерувався ч.4 ст.267 ЦК України й виходив із того, що позивачем пропущено строк позовної давності при зверненні до суду з даним позовом, оскільки відповідачем було внесено щомісячний платіж за кредитом 13 квітня 2012 року та з цього часу розпочався перебіг строку позовної давності, який закінчився 13 квітня 2015 року. Проте позивач в межах строку позовної давності не звертався до суду за захистом своїх прав, а відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Однак з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 05 березня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (далі договір), за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 99 500 доларів США, зі сплатою 12% річних за користування кредитом та кінцевим терміном повернення кредиту до 05 березня 2022 року (а.с.10-12, т.1).

Згідно з пунктом 1.2.2 договору, позичальник зобов'язався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, згідно додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 05 березня 2022 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору або відповідної угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору.

Відповідно до пункту 5.5 договору, у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій строком більше ніж на один місяць, та/або порушення інших умов договору та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем та/або поручителем умов договору щодо надання забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 цього договору.

Також по справі встановлено, що 08 липня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту (про застосування ануїтентної схеми погашення) № 0, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 78 400 доларів США, зі сплатою 14,5 % річних за користування кредитом та кінцевим терміном повернення кредиту до 09 липня 2018 року (а.с.10-12).

Згідно з пунктом 1.2.2 цього договору від 08 липня 2008 року, позичальник зобов'язався повернути кредит у повному обсязі в терміни не пізніше 09 липня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору або відповідної угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору.

Відповідно до пункту 5.5 цього договору від 08 липня 2008 року, у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій строком більше ніж на один місяць, та/або порушення інших умов договору та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем та/або поручителем умов договору щодо надання забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у порядку встановленому розділом 11 цього договору.

По справі встановлено, що 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «УкрСиббанк» передало ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.48-54, т.1).

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором від 05 березня 2007 року станом на 22 листопада 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 140 194 доларів США, що еквівалентно 1 120 570 грн. 64 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 87 372, 56 доларів США та заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 52 821,44 доларів США (а.с.28, т.1).

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором від 08 липня 2008 року станом на 21 лютого 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 147 314,52 доларів США, що еквівалентно 1 301 965 грн. 72 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 77 496, 17 доларів США та заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 69 818,35 доларів США (а.с.32, т.2).

По справі встановлено, що ОСОБА_2 подала до суду першої інстанції заяву про застосування строку позовної давності (а.с.206, т.2).

Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Саме так правову позицію було викладено у постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року (справа № 6-160цс14).

З матеріалів справи видно, що сторони встановили як строк дії кредитних договорів (строк кредитного договору від 05 березня 2007 року до 05 березня 2022 року, а строк дії кредитного договору від 08 липня 2008 року до 09 липня 2018 року), так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів згідно графіків, які є складовими частинами договорів, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 здійснювала платежі за кредитним договором від 05 березня 2007 року та за кредитним договором від 08 липня 2008 року, в межах трирічного строку позовної давності до моменту звернення банку до суду з даним позовом. Не містять таких даних і надані позивачем розрахунки заборгованості за вказаними кредитними договорами (а.с.116-117, т.3).

Укладення 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами не свідчить про переривання строку позовної давності за вказаними вище кредитними договорами.

Отже, враховуючи наведені обставини та приймаючи до уваги, що ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з вказаними вище позовами до ОСОБА_2, відповідно, у квітні 2014 року та у червні 2014 року, то колегія суддів приходить до висновку, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, а відтак несплачені до моменту звернення позивача до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів з урахуванням меж позовних вимог.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.213-214 ЦПК України на вказані вище вимоги закону та обставини справи належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у позові з підстав пропуску строку позовної давності.

За таких обставин, заочне рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для скасування заочного рішення суду.

Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як зазначалося вище ухвалою апеляційного суду Київської області 16 листопада 2015 року вказану цивільну справу повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення з тих підстав, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.214, 215 ЦПК України не вирішив позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 08 липня 2008 року. Висновків щодо цього у рішенні не навів, а вирішив лише позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 05 березня 2007 року.

Додатковим рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 30 травня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2, треті особи: Державна реєстраційна служба України, Служба у справах дітей Ірпінської міської ради Київської області про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 08 липня 2008 року та за кредитним договором № 0 від 05 березня 2007 року (а.с.91-92, т.3).

Однак, при ухваленні додаткового рішення судом не вирішено позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 08 липня 2008 року і не наведено висновків щодо цього. Судом лише викладено вступну та резолютивну частини рішення в іншій редакції, що фактично являється виправленням описки, а не ухваленням додаткового рішення відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, додаткове рішення суду першої інстанції від 30 травня 2016 року не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для його скасування.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, колегія суддів вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем при апеляційному розгляді справи, вбачається, що станом на 22 листопада 2013 року розмір заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 05 березня 2007 року становить 1 196 860 грн. 87 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 87 372,56 доларів США та заборгованість за процентами у розмірі 62 366,07 доларів США (а.с.116, т.3).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором від 08 липня 2008 року видно, що станом на 21 лютого 2014 року розмір заборгованості ОСОБА_2 за цим договором становить 1 308 405 грн. 09 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 77 496,17 доларів США та заборгованість за процентами у розмірі 70 546,95 доларів США (а.с.117, т.3).

У пункті 29 (абз.1) постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз`яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» підлягають стягненню несплачені до моменту звернення позивача до суду платежі у межах позовної давності по кожному із платежів та частина кредиту, що залишилася, а саме:

- заборгованість за кредитним договором №0 від 05 березня 2007 року у розмірі 82 073,35 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 22 листопада 2013 року становить 656 012 грн. 29 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 67 991,54 доларів США та заборгованості за процентами у розмірі 14 081,81 доларів США (50 746,02 - 36 664,21);

- заборгованість за кредитним договором №0 від 08 липня 2008 року у розмірі 80 796,57 доларів США що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 21 лютого 2014 року становить 714 080 грн. 09 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 62 724,68 доларів США та заборгованості за процентами у розмірі 18 071,89 доларів США (56 892,98 - 38 821,09).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позов ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню частково з наведених вище підстав.

Згідно з ч.1 і ч.5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і частково задовольняє позов ПАТ «Дельта Банк», тому з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6 406 грн. 34 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04 червня 2015 року та апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 травня 2016 року - задовольнити частково.

Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04 червня 2015 року та додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 травня 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, треті особи: Державна реєстраційна служба України, Служба у справах дітей Ірпінської міської ради Київської області про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №0 від 05 березня 2007 року у розмірі 82 073,35 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 22 листопада 2013 року становить 656 012 (шістсот пятдесят шість тисяч дванадцять) грн. 29 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 67 991,54 доларів США та заборгованості за процентами у розмірі 14 081,81 доларів США .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №0 від 08 липня 2008 року у розмірі 80 796,57 доларів США що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 21 лютого 2014 року становить 714 080 (сімсот чотирнадцять тисяч вісімдесят) грн. 09 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 62 724,68 доларів США та заборгованості за процентами у розмірі 18 071,89 доларів США.

У решті позовних вимог публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 6 406 грн. 34 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді