Провадження № 2/520/4698/16
УХВАЛА

18.10.2016 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,

В С Т А Н О В И В:

07.09.2016 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за розпискою у розмірі 7647000 гривень 00 копійок.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 08.09.2016 року вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, надано позивачеві строк терміном у пять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків поданої заяви, а саме для: надання до суду доказу на підтвердження сплати судового збору за подання до Київського районного суду міста Одеси позовної заяви майнового характеру, (сума судового збору повинна вираховуватись з визначеної ціни позову, та сплачується судовий збір за ставками встановленими Законом України «Про судовий збір» за подання відповідної позовної заяви), а саме сплаті підлягає судовий збір в сумі 6890 гривень 00 копійок.

Також в ухвалі судді Київського районного суду міста Одеси від 08.09.2016 року розяснено позивачеві, що у разі неусунення недоліків поданої заяви у встановлений строк, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута.

Вищевказана ухвала судді була направлена на адресу позивача 08.09.2016 року, що підтверджується супровідним листом наявним у матеріалах справи.

Представником позивача вказана ухвала судді була отримана 04.10.2016 року, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання копії ухвали судді, позивач копію ухвали судді не отримував, що підтверджується поштовим конвертом повернутим на адресу суду, який надсилався на адресу позивача зазначеною ним у позові.

Враховуючи вищевикладене, строк для усунення недоліків поданої позивачем заяви закінчився 10.10.2016 року, сплив 11.10.2016 року.

Так, згідно зі статтею 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_1 та його представник, протягом тривалого часу не вжили будь-яких заходів, щоб дізнатись про стан провадження в цій справі, та не вжили будь-яких заходів для виконання належним чином ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Станом на 18.10.2016 року позивачем ухвала судді Київського районного суду міста Одеси від 08.09.2016 року належним чином не виконана.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст. 119 цього Кодексу, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ч. 2 ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою повернути позивачеві.

Розяснити ОСОБА_1, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу судді протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Калініченко Л. В.