РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2016

Хмельницький міськрайонний суд

в складі:головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 та ОСОБА_3

про визнання права власності на гараж в порядку спадкування за законом

в с т а н о в и в :

У травні місяці 2016 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що 09 червня 2015 року помер її батько, ОСОБА_4. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією свідоцтв про народження на одруження позивача.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, та за згодою ОСОБА_2 Хмельницька районна контора включила її у коло спадкоємців.

До спадкового майна входить гараж в гаражному кооперативі «Раково-«2 блок № 8, бокс №11 в м. Хмельницькому, що по вулиці Гарнізонній у м. Хмельницькому.

Земельна ділянка, на якій розташований означений гараж належав на праві власності спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності, виданого 22 травня 2015 року управлінням Держземагенства у Хмельницькому районі, однак батько не встиг оформити право власності на гараж

Проте, державний нотаріус Хмельницької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 відмовила їй видати свідоцтво про право власності на означений гараж у зв»язку із відсутністю реєстрації права власності на нього. Просить визнати право власності за нею право власності на гараж порядку спадкування після смерті батька, ОСОБА_4 за законом.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просить їх задоволити, позаяк у інший спосіб отримати свідоцтво про право на спадщину на гараж в порядку спадкування за законом, що належав батькові ОСОБА_4, який помер 09 червня 2015 року, не представляється можливим за відсутністю його державної реєстрації.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов визнали в повному обсязі, суду пояснили, що не претендують на гараж, котрий належав батькові ОСОБА_4, просять розглянути справу у їх відсутність.

Заслухавши доводи позивача, міркування відповідачів, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом достовірно установлено, що 09 червня 2015 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

У передбаченому законом порядку спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли: дружина померлого ОСОБА_3 за законом та син ОСОБА_2 за заповітом, котрий складено 08 червня 2015 року та посвідчено секретарем Давидковецької сільської ради Хмельницького району ОСОБА_6 відповідно до змісту якого спадкодавець ОСОБА_4 заповідав все належне йому на день смерті майно сину ОСОБА_2 Воля заповідача направлена на передачу всього майна, в тому числі і гаража, спадкоємцеві ОСОБА_2, котрий не відмовився від спадщини за заповітом, прийняв її та оформив спадкові права на майно померлого.

Відповідно 21 вересня 2016 року Хмельницька районна державна нотаріальна контора видала відповідачеві ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/6 частки майна померлого, та на решту 1/6 частки майна видано свідоцтво про право на спадщину за законом дружині померлого ОСОБА_3 на обов»язкову долю у спадщині. Спадкоємець, який прийняв частину майна вважається таким, що прийняв всю спадщину.

На вказаний гараж свідоцтво про право на спадщину не видавалось у зв»язку із відсутністю правовстановлюючого документу на нього на ім»я спадкодавця.

Згідно заяви ОСОБА_2, поданої до Хмельницької районної державної нотаріальної 10 травня 2016 року, позивач ОСОБА_1 включена до кола спадкоємців за законом, оскільки пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Положеннями частини 1 статті 1261 ЦК України Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач з цих підстав вважає, що має право на спадкування майна свого батька ОСОБА_4

Відповідачі, у справі, спадкоєці померлого, прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 та отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом.

Відповідно до 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Однак, виходячи із встановлених обставин судом, за наявності заповітного розпорядження ОСОБА_4 стосовно всього належного йому на день смерті майна на користь ОСОБА_2, за умови прийняття ним спадщини за заповітом та отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкування за законом іншого спадкоємця застосованим у даному випадку бути не може. Означене майно охоплене заповітом і не спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах.

Тому суд не приймає визнання позову відповідачами та вважає, що у його задоволенні з наведених підстав слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10,60,212,215 ЦПК України, статей 1216, 1218, 1233 Цивільного кодексу України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на гараж в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 09 червня 2015 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з часу його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя: