Справа №: 2-68/11 Провадження № 4-с/486/17/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волкова О.І. , ознайомившись із матеріалами скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою.

21 жовтня 2016 року ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області заяву судді Савіна О.І. про самовідвід задоволено.

21 жовтня 2016 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями скарга розподілена в провадження судді Волкової О.І.

24.10.2016 року реєстром передачі справ скарга передана судді Волковій О.І.

24.10.2016 року суддею Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волковою О.І. заявлено самовідвід в зв'язку з тим, що внаслідок розгляду кримінальної справа №1-3/2011 року, яка розглядалася під головуванням судді Волкової О.І. із жовтня 2009 року по січень 2011 року по обвинуваченню ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у скоєні злочинів передбачених ч.4 ст.190, ч.3ст.28, ч.2 ст.358, ч.3. ст.358 КК України, ОСОБА_4 ч.4 ст.190, ч.3ст.28, ч.2 ст.358 КК України, головуюча-суддя увесь цей час перебувала у зоні конфліктів, зіткнення протилежних інтересів та з даного приводу зверталася до ОСОБА_3 Суддів України.

Підсудний ОСОБА_1 та інші підсудні у даній кримінальній справі №1-3/2011 року 17.01.2011 року заявляли відвід головуючій, у зв'язку з тим, що у них виникли сумніви щодо неупередженості головуючого у зв'язку з її зверненням до ОСОБА_3 Суддів України та прийняттям Рішення ОСОБА_3 Суддів України від 22.10.2010 року.

17.01.2011 року головуючою-суддею ОСОБА_5 у кримінальній справі №1-3/2011 року було заявлено самовідвід.

17 січня 2011року колегією суддів по кримінальній справі №1-3/2011 році було задоволення клопотання підсудних та задоволено відвід головуючій судді Волковій О.І. у даній справі.

Суддя зобовязаний викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь - який суддя стосовно якого є підстави для сумніву у недостатній неупередженості повинен брати самовідвід.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України" від 28.10.1998р. у справі "Ветштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначив, що по-перше, йдеться про суб'єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб'єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об'єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зайнятий з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язанні між собою ("Пуллар проти Сполученого Королівства"і "Томанн проти Швейцарии", а також "Екедемі Трейдинг ЛТД"та інші проти Греції" і "Дактарас проти Литви")

Відповідно до ст.20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Суддя звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватись навіть гіпотетичної можливості впливу на Європейський суд іноді визнається достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (рішення у справах Белілос проти Швейцарії, Очолан проти Турції. Європейський суд застерігає, що навіть самі лише сумніви розсудливого спостерігача в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд (рішення у справах Ферантелі та Сантанджело проти Італії, Хаусчілдт проти Данії.

Згідно ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод"кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків …".

Зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, як домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідним для гарантування рівності сторін перед судом (п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 КМ РЄ.

ОСОБА_1 неодноразово по кримінальній справі №1-3/2011р. заявляв відвід головуючій, вважаючи, що взаємовідносини між ним та суддею Волковою О.І. є такими, що в нього викликають сумнів в неупередженості головуючої. Окрім того, ОСОБА_1 звертався із скаргами на дії судді Волкової О.І. в різні інстанції тому з метою виключення у нього сумніву щодо можливого необ'єктивного розгляду справи під головуванням судді Волкової О.І. з метою виключення підстав та мотивів для сумніву у безсторонності, уникнення в подальшому при розгляді справи у об'єктивності, а також упередження повторних безпідставних скарг, образ та відводів у адресу судді Волкової О.І. вважаю за доцільним заявити самовідвід.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, ст.ст. 20,23,24,25 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Задовольнити заявлений самовідвід судді Волкової О.І. та повернути скаргу по цивільній справі №2-68/11 до секретаріату суду для проведення її перерозподілу в порядку ст.11-1 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_5