Дата документу 10.05.2016
Справа N 320/2087/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" травня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Кучеренко Н.В.
при секретарі - Левандовській О.М.
за участю прокурора - Гошовської М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом органу опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1, відносно її доньки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначивши, що мати дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по її вихованню та утриманню, долею дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, про фізичний, духовний та розумовий розвиток дитини не піклується, а також стягнути з відповідача аліменти на користь юридичної або фізичної особи, під опіку або на виховання якій буде передана дитина, на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дати пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.
В судове засідання представник позивача не з'явилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримала повністю, наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явилась, не повідомила суд про причини неявки, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за її відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за її відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами.
Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 444 ОСОБА_1 є матір'ю малолітньої дитини - доньки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.7,9/.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною-інвалідом /а.с.6/.
Відповідно до витягу з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації № 14/264 від 23 вересня 2015 року, ОСОБА_2 має важке стійке порушення розумового розвитку резидуально-органічного генезу, порушення емоцій та поведінки, пересувається з підтримкою, себе не обслуговує, повністю залежить від дорослого, несформованість мовного запасу. Важке порушення зору. Порушення в роботі серцево-судинної системи. Комісією рекомендовано: системна корекційно-розвиткова робота з формування пізнавальної діяльності, елементарним навчанням навичок самообслуговування, соціальної взаємодії (III профіль). Заняття з логопедом, психологом. Спостереження у невролога, офтальмолога, кардіолога. Супровід соціального працівника /а.с.10/.
Відповідно до листа № 416 від 22 березня 2016 року, направленого КУ «Запорізькій обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради на адресу служби у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області встановлено, що у вказаному закладі з 19 лютого 2015 року по теперішній час, як батьківська дитина, перебуває малолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина-інвалід підгрупи «А», що потребує догляду. За час перебування дитини у Будинку дитини мати відвідала її 28 березня 2015 року, 19 серпня 2015 року, 18 вересня 2015 року, 23 вересня 2015 року, дзвонила 3 рази, останній раз - 16 січня 2016 року. Мати цікавилася станом здоров'я дочки, але медикаментів, підгузків, засобів догляду за дитиною не надавала. 28 березня 2016 року закінчується граничний термін перебування ОСОБА_2 у Будинку дитини. Мати ОСОБА_1 повідомила працівникам закладу, що вона не буде забирати дочку в сім'ю, буде влаштовувати її до дитячого будинку-інтернату Міністерства соціальної політики України. Матері неодноразово наголошувалося на необхідності відвідати Будинок дитини та отримати перелік документів для оформлення особової справи дитини, станом на 22 березня 2016 року з 23 вересня 2015 року мати дитину не відвідує, до Будинку дитини не з'явилася, необхідних документів для оформлення особової справи дочки не надала /а.с.11/.
Також судом встановлено, що 16 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до служби у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області із заявою, відповідно до якої, вона відмовилася повертати Дар'яну до своєї родини та вживати заходів щодо переведення дочки до дитячого будинку-інтернату Міністерства соціальної політики України. Цього ж дня мати ОСОБА_1 надала до служби у справах дітей нотаріально завірену заяву, відповідно до якої, вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до її дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дає згоду на її усиновлення та просить слухати справу про позбавлення її батьківських прав по відношенню до дочки за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі /а.с.12,13/.
Згідно Акту закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я від 29 березня 2016 року, встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, досягла 7-річного віку, тобто, граничного строку перебування в Будинку дитини «Сонечко». Мати ОСОБА_1 свою дочку з Будинку дитини «Сонечко» в свою родину, на своє утримання не забрала /а.с.14/.
14 квітня 2016 року рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 55/3 затверджено висновок органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, по відношенню до доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яким встановлено, що відповідач по справі свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню своєї дочки, не забрала дитину з КУ «Запорізькій обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради без поважної причини та протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування, керуючись ч.1,2 ст. 164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, по відношенню до доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.
Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.
У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані поважати дитину, виховувати її, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до пункту 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини.
Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» закріплює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач систематично і навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків протягом тривалого часу: не виявляє інтересу до існування своєї дитини, не спілкується з дитиною у обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не цікавиться долею дитини, матеріальної допомоги не надає, про її фізичний, духовний та розумовий розвиток не піклується.
За таких обставин суд вважає можливим позбавити відповідача ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітньої дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
У відповідності до вимог ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь юридичної або фізичної особи, під опіку або на виховання якій буде передана дитина, починаючи з 05 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Крім того, з урахуванням ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.
Керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165, 166, 171, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 15, 57, 59, 88, 107, 208, 212-215,224-228 ЦПК України,
Позов органу опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно її малолітньої дитини - доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Мелітополь Запорізької області, яка не працює, аліменти на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь юридичної або фізичної особи, під опіку або на виховання якій буде передана дитина, починаючи з 05 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Мелітополь Запорізької області, яка не працює, на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят один) гривень 20 копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню й оскарженню не підлягає.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.В.Кучеренко