Справа № 344/6750/16-ц
Провадження № 2/344/3692/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

24 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Тисменицької РДА про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Тисменицької РДА про визначення місця проживання малолітньої дитини, мотивуючи тим, що 29.05.2008року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16.04.2010 року шлюб мож сторонами розірвано та визначено місце проживання дитини з матір"ю. Однак з 2011 року дитина фактично весь час проживає з позивачем і перебуває на його утриманні. Позивач вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 із ним, оскільки, відповідачка безвідповідально ставиться до своїх батьківських обов"язків, її матеральне становище нестабільне, немає власного житла, часто змінює своїх співмешканців з якими та у яких проживає, зловживає алкоголем. Таким чином, відповідачка не взмозі забезпечити належні житлові умови виховання, проживання та утримання дитини, крім цього така поведінка відповідачки негативно впливає на духовний розвиток та психічний стан дитини. Після того, як дитина почала проживати із позивачем, відповідачка ніяким чином не виходить на контакт із дитиною, не спілкується, не навідується до неї, не цікавиться її успіхами у навчанні, не займається її вихованням, фізичним, моральним та духовним розвитком, не забезпечує матеріально. Міцного психологічного зв"язку між матір"ю і дитиною немає. На підставі наведеного позивач вважає, що у нього як батька є всі можливості, в тому числі матеріальні та моральні, щоб забезпечити нормальний розвиток та виховання дитини, виконувати обов"язки по вихованню дити, а тому, просив визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 із ним в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві, просили задоволити.

Представник Служби у справах дітей Тисменицької РДА в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову, крім цього 26.09.2016 року подала до суду рішення №02-16/02-23 від 05.08.2016 року "Про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3".

Відповідачка в судове засідання не з"явилась повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтерджується матеріалами справи (а.с.23-28, 36, 37, 45, 46).

З урахуванням думки позивача, представника позивача, положень ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

29.05.2008 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у відділі РАЦСу Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис за № 600.

Від даного шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого 03.07.2013 року, а.з. № 2709 (а.с. 47).

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

16.04.2010 року рішенням Івано-Франківського міського суду шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який зареєстрований 29.05.2008 року у відділі РАЦСу Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис за № 600 розірвано. Неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 після розірвання шлюбу залишено проживати з матір"ю (а.с. 5).

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч.ч.1, 2 ст. 161 СК України).

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

Служба у справах дітей Тисменицької РДА подала до суду рішення №02-16/02-23 від 05.08.2016 року "Про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3", в якому зазначила, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. 29.05.2008 року був зареєстрований шлюб. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3. 16.04.2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, а малолітню дочку залишено проживати з мамою ОСОБА_2 (рішення Івано-Франківського міського суду справа №2-2630/2010 року).

Відповідно до довідки, виданої Павлівською сільською радою Тисменицького району від 24.02.2016 року №140, малолітня ОСОБА_3 разом із батьком, ОСОБА_1, дітусем, ОСОБА_4 та бабусею, ОСОБА_5 проживає у будинку по АДРЕСА_1.

У будинку, де проживає малолітня ОСОБА_3 є всі необхідні речі для проживання дитини, зокрема, ліжко, іграшки, необхідний одяг, що перебуває у чистому стані і поскладаний на полицях шаф, шкільне приладдя, комп"ютер. В будинку чисто, охайно. Батько дочку всі навчальні дні особисто автомобілем возить на навчання в школу в м.Івано-Франківськ, забирає дитину зі школи, робить з нею уроки та домашні завдання. ОСОБА_1 працює, матеріально дочку ОСОБА_3 забезпечує. Умови проживання дитини - задовільні (акт обстеження будинковолодіння, наданий Павлівською сільською радою від 21.03.2016 року, акт обстеження житлових та матеріально-побутових умов сім"ї від 08.06.2016 року, проведений службою у справах дітей Тисменицької райдержадміністрації).

Відповідно до характеристики, наданої Івано-Франківською загальноосвітньою школою-садок І ступеня №3 з групами цілодобового перебування дітей від 21.04.2016 року №27 ОСОБА_3 прибула у даний заклад 01.09.2015 року в перший клас, де на даний час навчається. До школи дитину приводить батько ОСОБА_1, який відвідує батьківські збори, підтримує контакт із класним керівником та вихователем. За період навчання дитини у даному закладі мати жодного разу не з"явилася у школі, не цікавилась успіхами дитини на контакт із класним керівником не виходить.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, наданого службою у справах дітей Івано-Франківської міської ради від 29.07.2016 року, ОСОБА_2, зі слів ОСОБА_8 (дідусь по лінії матері), за адресою: АДРЕСА_2 не проживає. Комісії не надали можливості обстежити житлові умови, оскільки, ОСОБА_8 не впустив до житла.

На засіданні комісії був присутній ОСОБА_1, житель с.Павлівка, який присить визначити місце проживання його дочки ОСОБА_3 з ним, так як мати не приділяє належної уваги дитині, безвідповідально ставиться до своїх батьківських обов"язків. Окрім того, після розірвання шлюбу ОСОБА_2 проживає окремо від батьків, власного житла не має, часто змінює своїх співмешканців, з якими та у яких проживає, зловживає алкоголем. Тому мати не може забезпечити належні умови виховання, проживання та утримання дитини.

А тому, комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_1 (а.с.30, 31).

З врахуванням того, що відповідачка проявляє байдужість до доньки, не бере участі у її вихованні, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення.

Не підлягає до задоволення вимога позивача про визначення місця проживання малолітної ОСОБА_3 саме в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 буде порушувати права дитини гарантовані ст. 33 Конституції України, оскільки, позивач не позбавлений права змінити своє місце проживання, то відповідно і його малолітня донька матиме право проживати за іншою адресою разом із своїм батьком.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 19, 160, 161 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. ст. 197, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Тисменицької РДА про визначення місця проживання малолітньої дитини - задоволити частково.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1.

В решті вимог позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.