УХВАЛА

25.10.16 року Бердичівський міськрайонний суд в складі судді Зайцева А.В. при секретарі Берестюк О.В, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердичеві розглянувши подання старшого державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про примусове проникнення до житла боржника, -

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець Бердичівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області звернувся з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: м.Бердичів, вул.Ломоносова, 68. При цьому посилається на те, що на виконанні Бердичівського міськрайонного відділу ДВС перебуває виконавче провадження №48821460 з виконання виконавчого документа №0417/12988/2012 від 06.08.2015 року, виданого Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 158769.46 грн.. Постановою від 07.09.2015 р. відкрито виконавче провадження, боржнику надано строк для самостійного виконання та роз'яснено право та порядок оскарження даної постанови. Боржник до ВДВС не з'явилась.

Державним виконавцем здійснювалися дії щодо з'ясування майнового стану боржника, але ОСОБА_1 вдома не було, вона знаходилась на роботі.

У зв'язку з викладеним, державний виконавець просить вирішити питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника.

В судовому засіданні старший державний виконавець Бердичівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 подання підтримала в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.10 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника-фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Частиною першою статті 376 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи, або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Відповідно до змісту ст. 376 ЦПК України, суд в ухвалі має зазначити, в чиє житло чи володіння дозволяє проникнення, для виконання якого рішення суду дається цей дозвіл, для виконання яких виконавчих дій дається цей дозвіл у разі доведеності того, що житло належить боржнику або він має право користування ним, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив при цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій.

Відмовляючи в задоволенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, суд виходить з того, що державним виконавцем не вжито достатніх заходів для безперешкодного входження до житла боржника, для належного виклику боржника до відділу державної виконавчої служби, оскільки до вказаного подання не додано доказів про отримання боржником викликів до відділу державної виконавчої служби відповідно до актів державного виконавця від 10.11.2015 року, від 20.04.2016 року, від 13.09.2016 року, а тому дії боржника про відсутність його за місцем проживання у визначений виконавцем час, не дають підстав вважати такими, що перешкоджають повному та своєчасному вчиненню державним виконавцем виконавчих дій.

Крім того, до подання не надано доказів щодо належності житла, про примусове проникнення до якого внесено подання, та відсутня інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання боржника, не надано доказів що саме у вказанному будинку за вказаною в поданні адресою, знаходиться майно боржника.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення подання про примусове проникнення до житла.

Керуючись ст.376 ЦПК України, п.9 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и в:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5 -денний строк з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: