Справа №333/774/15-ц
Провадження №2/333/29/16
25 жовтня 2016 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді Наумової І.Й.
при секретарі Кунець В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1, який представляє інтереси ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Гайтан О.М. про визнання довіреності, договору купівлі-продажу та реєстрації права власності недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, таза зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач за первісним позовом ОСОБА_1, який представляє інтереси ОСОБА_2, звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя суду з вищезазначеним позовом.
В обґрунтування позову зазначено наступне. ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 16.04.2010 р. належала на праві власності квартира АДРЕСА_1. Пізніше ОСОБА_2 вирішив продати дану квартиру, оскільки йому були необхідні гроші на лікування. Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запропонували ОСОБА_2 допомогу з продажу даної квартири та попросили надати їм довіреність. 18.12.2014 р. ОСОБА_2 надав їм таку довіреність але вони забрали в нього і паспорт, та попросили надати їм документи на квартиру, ОСОБА_2 відмовився це зробити, оскільки не вирішив остаточно відносно продажу квартири. Потім ОСОБА_2 зрозумів, що дані особи є шахраями і 22.12.2014 р. за допомогою нотаріуса дія вищезазначеної довіреності була припинена. Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 взнали про дану обставину, але не тільки не повернули паспорт, а й стали вимагати в телефонній розмові, щоб він надав їм документи на вищезгадану квартиру. Пізніше ОСОБА_2 стало відомо, що відповідачі скориставшись даним паспортом, без нього та за відсутності його згоди, 26.12.2014 р. оформили в м. Маріуполь через нотаріуса Гайтан О.М. нову довіреність на продаж вищезазначеної квартири, та в цей же день оформили в нотаріуса договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. На підставі даного договору купівлі-продажу власницею квартири стала ОСОБА_3, уродженка м. Селидове Донецької області. У зв'язку з вищезазначеним обставинами ОСОБА_2 звернувся до Комунарського РВ УМВС України в Запорізькій області із заявами про вчинення злочину. На теперішній час триває досудове розслідування по даним фактам.
Позивач за первісним позовом зазначає, що при видачі довіреності від імені ОСОБА_2 26.12.2014 р. було порушено вимогу ст. 203 ЦК України, а саме для вчинення правочину має бути волевиявлення учасника правочину. Дану довіреність ОСОБА_2 не підписував, в зв'язку з чим вона є недійсною, оскільки не відповідає вимогам, необхідним для чинності правочину. Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 незаконно, без його згоди оформили договір купівлі-продажу, належної ОСОБА_2, квартири з відповідачем ОСОБА_3 Документи на квартиру ОСОБА_2 не передавав ОСОБА_3 та гроші від неї за придбану квартиру отримував. Позивач вважає, що в зв'язку з вищезазначеним даний договір купівлі-продажу фактично не відбувся. Позивач також вказав, що ОСОБА_3 не може бути добросовісним набувачем, так як вона не могла не знати, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не є власниками квартири, документів на квартиру вона не бачила, оскільки вони до теперішнього часу перебувають у володінні ОСОБА_2, гроші за квартиру вона останньому не передавала. Про укладений вищезазначений договір купівлі-продажу квартири ОСОБА_2 стало відомо лише, коли він ознайомився із зустрічною заявою ОСОБА_3, в якій вона зазначила, що в грудні 2014 р. їздила до м. Запоріжжя дивитись спірну квартиру та їй відкрила особа, яка представилась орендарем даної квартири і надала їй можливість оглянути квартиру. Позивач вказує, що зазначені ОСОБА_3 обставини не відповідають дійсності, оскільки до квартири її ніхто не впускав, особа, яка орендувала дану квартиру, дійсно на той час і на теперішній час проживає в квартирі ОСОБА_2 й від нього ОСОБА_2 взнав, що хтось робить спроби зайти до квартири, але він їх туди не впустив та сказав, що без господаря (тобто без ОСОБА_2) до квартири ніхто не ввійде і він вперше чує, що квартира продається, але, незважаючи на це ОСОБА_3 все ж таки вирішила купити квартиру ОСОБА_2, що свідчить про те, що вона не є добросовісним покупцем.
На підставі вищевикладеного позивач за первісним позовом просить суд про наступне:
1.Визнати довіреність від 26.12.2004 р. реєстраційний номер 835 НАЕ 236195 виданої від імені ОСОБА_2 на ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка була посвідчена приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області - недійсною.
2. Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 26.12.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Куропятніковою Т.М., зареєстрований в реєстрі за номером 3291, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Селидове Донецької області (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Селидовським МВ УМВС України в Донецькій області) - недійсним.
3. Скасувати реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою м. Селидове Донецької області (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Селидовським МВ УМВС України в Донецькій області).
4. Поновити попередню реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_5, виданий Комунарським РВ Запорізького МУ УМВС України в Запорізькій області 15.03.2001 р.).
5. Витребувати на користь ОСОБА_2 з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2.
ОСОБА_3 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування свого зустрічного позову зазначила наступне.
В зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території м. Донецьк ОСОБА_3 вимушена була виїхати в м. Селидове Донецької області. В подальшому вона планувала придбати квартиру у м. Запоріжжя. У грудні 2014 р. від її знайомого ОСОБА_5 вона дізналася, що продається однокімнатна квартира у м. Запоріжжя та за доступною ціною. Її зацікавила дана інформація і вона попросила познайомити її з власником квартири, подивитися квартиру, а також узнати умови продажу. ОСОБА_5 познайомив її з ОСОБА_4, який сказав, що він діє від імені власника квартири за довіреністю, шукає покупця на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_4 приблизно описав дану квартиру. У другій половині грудня 2014 р. вона разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 їздили до Запоріжжя дивитися дану квартиру. Двері квартири відчинив чоловік худорлявої статури із темним волоссям, надалі вона дізналася, що він орендує дану квартиру. Позивач за зустрічним позовом вказує, що подивилася квартиру, вона їй сподобалася, після чого і вирішила купити її. Квартира їй підходила, так як була невеликою, однокімнатною, і вона планувала мешкати в ній сама. Квартира потребувала ремонту, проте в ній вікна були вже замінені на пластикові. Вона спитала, де господар квартири, ОСОБА_4 сказав їй, що він є уповноваженою особою від імені власника квартири ОСОБА_2 вести всі переговори про її продаж, він має правовстановлюючі документи на квартиру, квартира під арештом не знаходиться, ціна квартири складала 162 тис. грн., куди входила вартість оформлення правочину. ОСОБА_3 прийняла остаточне рішення купити цю квартиру і 26 грудня 2014 р. вона приїхала для укладання правочину у м. Запоріжжя, дата правочину була погоджена з ОСОБА_4, який діяв від імені продавця, нотаріуса для оформлення правочину знайшов також він. Перед тим як зайти до нотаріуса вона передала ОСОБА_4 гроші в розмірі 162 тис. грн., тобто розрахувалася з ним за квартиру. Передання грошей відбулося у його автомобілі, у якому він під'їхав до нотаріуса. На підтвердження приймання грошей за квартиру, ОСОБА_4 написав на її прохання розписку та віддав її. ОСОБА_4 попередив її, що квартирант, який мешкає у відчужуваній квартирі, потребує часу для того, щоб виселитися з квартири, не може зібрати речі та виїхати найближчим часом та просить 10 днів для переїзду. Вона погодилась на це. В п. 6.1 договору купівлі-продажу квартири від 26.12.2014 р. передбачалося, що продавець повинен до 5 січня 2015 р. звільнити квартиру та передати ключі і технічну документацію покупцю. Правочин купівлі-продажу квартири оформлявся у приватного нотаріуса Запорізького нотаріального округу Куропятніковою Т.М. ОСОБА_4, діючи від імені продавця, надав правовстановлюючий документ про право власності на квартиру, а саме дублікат нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ОСОБА_2 був власником даної квартири. Нотаріус перевірила право власності на квартиру за ОСОБА_2, повноваження ОСОБА_4 від імені ОСОБА_2 на право продажу квартири та оформила правочин, де від імені продавця за довіреністю в договорі поставив свій підпис ОСОБА_4 та ОСОБА_11 як покупець квартири. Після оформлення правочину нотаріус віддала ОСОБА_11 договір купівлі-продажу квартири та витяг про реєстрацію мого права власності. В договорі ціна правочину була вказана меншою ніж вона заплатила ОСОБА_4, а саме ціна договору складала 62 тис. грн., з метою зменшити розходи по придбанню квартири, а саме державне мито.
Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_11 в своєму позову також зазначила, що наступного дня після укладання договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_5 повідомив її, що виникли проблеми з квартирою, оскільки колишній власник квартири ОСОБА_2 не бажає звільнити куплену квартиру і навіть здійснив спробу напасти на ОСОБА_5 З даного приводу ОСОБА_5 звернувся до районного відділу міліції. ОСОБА_11 пояснила, що після розповіді ОСОБА_5 про ситуацію із нападом на нього та про попередні судимості колишнього власника квартири ОСОБА_2 у неї виник страх за своє життя та здоров'я, тому вона не робила жодних спроб вселення у придбану квартиру, так як боялась, що їй можуть нанести шкоду люди збоку попереднього власника квартири. У подальшому вона збиралася звернутися за захистом своїх майнових прав до суду.
ОСОБА_12 в зустрічному позові вказала, що їй стало відомо після укладання правочину від ОСОБА_4, що ОСОБА_2 домовився з ОСОБА_4 про продаж квартири, при цьому ОСОБА_4 фактично купив її у ОСОБА_2 та ОСОБА_2 надав нотаріально посвідчену довіреність на його ім'я з правом продажу квартири. У подальшому ОСОБА_2 скасував довіреність, якою уповноважив ОСОБА_4 на продаж квартири, пояснивши цю обставину конфліктом із своєю матір'ю, яка не хотіла, щоб він продавав квартиру. Надалі ОСОБА_2 знову надав довіреність на ім'я ОСОБА_4 на продаж квартири, на підставі якої ОСОБА_4 уклав з нею договір купівлі-продажу квартири від 26.12.2014 р. від імені продавця ОСОБА_2 ОСОБА_11 зазначила, що вважає дії ОСОБА_2 незаконними, так як він уповноважив ОСОБА_4 продати свою квартиру, ОСОБА_4 здійснив правочин, вона з ним розрахувалася, при цьому на сьогоднішній день квартирант не виселився з квартири та вона не можу користуватися придбаною квартирою. Її права власника квартири порушуються. ОСОБА_11 вважає, що договір купівлі-продажу квартири від 26.12.2014 p., укладений між ОСОБА_2 від імені якого на підставі довіреності діє ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Куропятніковою Т.М. таким, що відповідає нормам чинного законодавства, він виплатив гроші представнику продавця, який діяв по довіреності від імені продавця, суму вартості квартири та отримала договір купівлі-продажу квартири та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі якого вон є власницею квартири. Правочин відповідає статтям 203, 207, 209, 210 Цивільного кодексу України. Волевиявлення учасників правочину було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин було вчинено у формі встановленій законом, договір був нотаріально посвідчений, пройшов державну реєстрацію, правочин був спрямований на реальне настання наслідків, що ним обумовлені. Відповідач ОСОБА_2 не є членом її сім'ї та вона проти того, щоб він проживав або іншим чином користувався її квартирою та був зареєстрований за адресою її квартири, тому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 та вселити її в дану квартиру.
В судове засідання позивач за первісним позовом ОСОБА_1, який представляє інтереси ОСОБА_2 не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, відносно заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_11, а також відповідачі за первісним позовом та треті особи за зустрічним позовом ОСОБА_13, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце слухання справи повідомлялись через опублікування оголошення в газеті.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Гайтан О.М. копію первісного позову отримувала, про згоду на участь у справі не заявляла, в зв'язку з чим, в порядку ч. 3 ст. 36 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у її відсутність.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.224 ЦПК України, суд, за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічних позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлені наступні обставини.
16.04.2010 р. ОСОБА_2 придбав, на підставі договору купівлі-продажу, квартиру АДРЕСА_1 (Т. 1 а.с. 11-12) та реєстрував своє право власності на дану квартиру у встановленому законом порядку (Т. 1 а.с. 14). Місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за даною адресою (Т. 1 а.с. 22).
18.12.2014 р. ОСОБА_2 видана довіреність, якою останній уповноважив ОСОБА_4 та ОСОБА_5 бути його представником у всіх органах та організаціях з питань підготовки всіх необхідних документів для оформлення договору купівлі-продажу вищевказаної спірної квартири (Т. 1 а.с. 15).
З копій витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей вбачається, що 22.12.2014 р. на підставі заяви ОСОБА_2 дія вищезазначеної довіреності припинена (Т. 1 а.с. 16, 17-19).
26.12.2012 р. приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Гайтан О.М. посвідчена довіреність, згідно якої ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_4 або ОСОБА_5 продати вищезазначену квартиру.
26.12.2014 г. був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_4, який діяв від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Гайтан О.М. від 26.12.2014 р. за №835, та ОСОБА_3. Даний договір посвідчений нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Куропятніковою Т.М. та зареєстрований в реєстрі за №3291 (Т. 1 а.с. 107-109).
Згідно ксерокопії розписки від 26.12.2014 р., ОСОБА_4 прийняв від ОСОБА_3 162 000 грн. в рахунок оплати за квартиру АДРЕСА_2 (Т. 1 а.с. 110).
Згідно висновку експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 09.08.2016 р., відповісти на питання чи виконаний підпис в графі «ПІДПИС:» довіреності від 26.12.2014 року реєстраційний номер НАЕ 236195 ОСОБА_2 чи іншою особою не виявилось можливим через незіставимість досліджуваного підпису зразкам підпису ОСОБА_2 Короткий рукописний запис, розташований в графі «ПІДПИС:» в довіреності від 26.12.2014 року реєстраційний номер НАЕ 236195 виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.
Положення статті 204 ЦК встановлюють презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Пленум Верховного Суду України у свої постанові від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснив, що «правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом».
Зі змісту частини першої статті 215 ЦК випливає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 244, ст. 245 ЦК України, представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Згідно ч. 1 ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Згідно ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Як вбачається з матеріалів справи, що підтверджується висновком експерта, довіритель ОСОБА_2 не підписував довіреність від 26.12.2014 р. посвідчену приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Гайтан О.М. Таким чином, дана довіреність є недійсною, оскільки оформлена без згоди довірителя ОСОБА_2 і не підписана ним особисто.
Суд критично оцінює результати даної перевірки проведеної Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області, оскільки встановлені нею обставини спростовуються висновком судово-почеркознавчої експертизи.
При укладанні договору купівлі-продажу спірної квартири 26.12.2014 р. між ОСОБА_3 (покупцем) та ОСОБА_4 (продавцем), останній не мав права розпоряджатись спірною квартирою, в тому числі і продавати її, оскільки ОСОБА_4 діяв від імені власника спірної квартири - ОСОБА_2, який фактично не надавав довіреності, якою б уповноважував ОСОБА_4 продавати дану квартиру.
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3 купила спірну квартиру у особи, яка не була її власником і не мала законного права ним розпоряджатися.
Згідно ст. 317, 319 ЦПК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦПК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 1 ст. 203 ЦПК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно ч. 1 ст. 215 ЦПК, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Таким чином, спірний договір купівлі-продажу АДРЕСА_1 від 26.12.2014 г. укладений договір купівлі-продажу квартири між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є недійсним, оскільки сторона договору - продавець ОСОБА_4 без будь-яких правових підстав розпорядився чужим майном, яке належало ОСОБА_2, а саме продав його ОСОБА_3
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 388 ЦК України в разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Таким чином, суд вважає, позовні вимоги первісного позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи вищезазначені обставини, досліджені судом, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірною квартирою та її вселення в дану квартиру.
Керуючись ст.ст. 25, 203, 215, 224, 245, 317, 319, 321, 388, 657 ЦК України, ст.ст. 208, 209, 212 - 215, 224 ЦПК України, суд, -
Первісний позов ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання довіреності, договору купівлі-продажу та реєстрації права власності недійсними - задовольнити повністю.
Визнати довіреність від 26.12.2004 р. реєстраційний номер 835 НАЕ 236195 виданої від імені ОСОБА_2 на ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка була посвідчена приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Гайтан О.М.- недійсною.
Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 26.12.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Куропятніковою Т.М., зареєстрований в реєстрі за номером 3291, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Селидове Донецької області (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Селидовським МВ УМВС України в Донецькій області) - недійсним.
Скасувати реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою м. Селидове Донецької області (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Селидовським МВ УМВС України в Донецькій області).
Поновити попередню реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_5, виданий Комунарським РВ Запорізького МУ УМВС України в Запорізькій області 15.03.2001 р.).
Витребувати на користь ОСОБА_2 з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2.
У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити повністю.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання ним копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.Й. Наумова