Номер провадження: 22-ц/785/4693/16
Головуючий у першій інстанції Нікітіна С. Й.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.10.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Комлевої О.С.,

за участю секретарів: Ліснік Н.П., Колмакова В.І., Цихиселі Л.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Южненської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 18 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Южненської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату проживання та харчування,

встановила:
02 березня 2015 року позивач Державне підприємство «Адміністрація морських портів України», в особі Южненської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі ДП «АМПУ»), звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 3255,00 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 243,60 грн.

При цьому позивач посилався на те, що адміністрацією морського порту «Южний» були надані послуги розміщення в санаторії-профілакторії «Портовик» для проживання та харчування військовослужбовцям та членам їх сімей, які переселилися з АРК та м. Севастополь. Зокрема такі послуги були надані ОСОБА_1 , яка 07.04.2014 року була розміщена та проживала до 18.10.2014 року в санаторії-профілакторії «Портовик» ДП «АМПУ», як член сім`ї старшого матроса військової частини НОМЕР_1 (м. Севастополь), що переселилась з м. Севастополь.

Підставою поселення відповідача у санаторій-профілакторій «Портовик» став лист комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій № 06-2/48/485 від 04.04.2014 року. Факт проживання відповідача підтверджується довідкою № 5679/09/129-14 від 23.10.2014 року, яка видана відповідачеві на підставі її заяви від 18.10.2014 року.

Позивач вважає, що відповідач має самостійно здійснювати оплату за проживання в санаторії-профілакторії «Портовик» і у зв`язку з припиненням відповідачем такої оплати з 07.10.2014 року, вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Посилаючись на зазначені вище обставини, просив стягнути суму заборгованості з 07.10.2014 року по 18.10.2014 року , яка складає 3255,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, якою вимоги підтримав, просив їх задовольнити та закінчити розгляд справи за його відсутності (а.с. 117).

Представник відповідача в суд не з`явився, позов не визнав, надав заяву, якою просив закінчити розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позову відмовити (а.с.118).

Рішенням Приморського районного суду міста Одеса від 18.04.2016 року у задоволенні позовних вимог ДП «АМПУ» було відмовлено.

В апеляційній скарзі ЮФ ДП «АМПУ» ставить питання про скасування даного рішення та ухвалення нового, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою поселення відповідача у санаторій-профілакторій «Портовик», став лист комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій № 06-2/48/485 від 04.04.2014 року.

Адміністрацією морського порту «Южний» були надані послуги розміщення в санаторії-профілакторії «Портовик» для проживання та харчування військовослужбовцям та членам їх сімей, які переселилися з АРК та м. Севастополь, зокрема такі послуги були надані ОСОБА_1 , яка 07.04.2014 року була розміщена та проживала до 18.10.2014 року в санаторії-профілакторії «Портовик» ЮФ ДП «АМПУ», як член сім`ї старшого матроса військової частини НОМЕР_1 , що переселилась з м. Севастополь.

Факт проживання відповідача підтверджується довідкою № 5679/09/129-14 від 23.10.2014 року, яка видана відповідачеві на підставі її заяви від 18.10.2014 року.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на Постанову Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, що переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», згідно якої відповідач має самостійно здійснювати оплату за проживання в санаторії-профілакторії « ОСОБА_2 », починаючи з 07.10.2014 року.

Зазначені доводи позивача обгрунтовані тим, що у відповідності до вказаної Постанови особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення АТО, призначається адресна допомога для покриття витрат на проживання, а тому, починаючи з 07.10.2014 року відповідач ОСОБА_1 повинна самостійно оплачувати проживання та харчування в санаторії-профілакторії «Портовик» ЮФ ДП «АМПУ», як член сім`ї старшого матроса військової частини НОМЕР_1 , що переселилась з м. Севастополь.

Однак, виселившись 18.10.2014 року із місця проживання, відповідач відмовилась оплачувати своє проживання і харчування в санаторії-профілакторії за період з 07.10.2014 року по 18.10.2014 року у розмірі 3255 грн., що і стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що відповідач ОСОБА_1 була поселена в санаторій профілакторій на період з 07.10.2014 року по 18.10.2014 року, форма оплати безготівкова, тобто на неї не покладався обов`язок по оплаті проживання і харчування, а оплата проводилась за рахунок коштів Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Одеської ОДА.

Зазначені обставини підтверджується гарантійним листом в.о. начальника управління з питань надзвичайних ситуацій від 04.04.2014 року № 06-2/48/485 (а.с.12), а також анкетою відповідача ОСОБА_1 , яка заповнювалась під час заселення в санаторій-профілакторій «Портовик», в якій зазначалась безготівкова форма оплати проживання та кінцева дата проживання 18.10.2014 року (а.с.5).

Таким чином, прийнявши на таких підставах відповідача проживати у санаторії-профілакторії, позивач фактично погодився на ті умови, які були зазначені в анкеті та вищевказаному гарантійному листі.
Більш того, з набранням законної сили вищезазначеною Постановою Кабінету Міністрів України, у вищевказану анкету змін не було внесено, та до відповідача ОСОБА_1 не було доведено, що починаючи з 07.10.2014 року вона або повинна звернутись до уповноваженого органу за місцем фактичного проживання (перебування) за отриманням адресної допомоги (до якого органу в Постанові не зазначено), або самостійно оплачувати своє проживання і харчування в санаторії профілакторії позивача.
Крім того, судом безспірно встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не отримувала адресної допомоги, про яку йдеться в Постанові КМУ від 01.10.2014 року, за період з 07.10. по 18.10. 2014 року.

З цих підстав, та враховуючи, що відповідач була поселена в санаторій-профілакторій позивача на вищевказаний період і не повинна оплачувати своє проживання і харчування за власні кошти, суд дійшов правильного і обрунтованого висновку про те, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, не підлягають задоволенню.
У зв`язку з викладеними обставинами, є безпідставними і необгрунтованими посилання апелянта на Акт приймання-передачі виконаних послуг по договору від 18.10.2014 року та рахунок на оплату ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 3255 грн., які були підписані особисто ОСОБА_3 (а.с.8,9).

Крім того, вказані Акт і рахунок не можуть бути підставою для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача вказаних грошових коштів, оскільки вона жодним чином не зобов`язувалась сплачувати вказані кошти на користь ЮФ ДП «АМПУ».
Крім викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з метою встановлення обставин оплати грошових коштів за ОСОБА_1 та припинення оплати, ухвалою колегії суддів від 14.06.2016 року була витребувана інформація від Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Одеської ОДА стосовно того, яким чином, в якому розмірі і за який період сплачено грошові кошти на користь Южненської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» за проживання та харчування ОСОБА_1 в санаторії-профілакторії « ОСОБА_2 »? Коли і у зв`язку з чим припинено таку виплату, та на кого покладались обов`язки по сплаті витрат на проживання і харчування ОСОБА_4 в санаторії-профілакторії « ОСОБА_2 » в подальшому? (а.с.149-150).

Із відповіді заступника голови Комісії Семків І.В. від 04.07.2016 року вбачається, що за вказаною інформацією слід звертатись до Департаменту охорони здоров`я та соціального захисту населення Одеської ОДА (а.юс.152-153).

У зв`язку з цим, копія ухвали із вказаними в ній необхідними запитами була тричі направлена у зазначений Департамент, який належним чином отримував копію ухвали, однак до теперішнього часу повністю її проігнорував, не надавши жодної відповіді суду апеляційної інстанції (а.с.154-156, 160, 164-165, 172, 175).
З підстав викладеного, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за наявності інших доказів, які маються в матеріалах справи.
Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу доводів своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу Южненської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» відхилити.

Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 18 квітня 2016 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції України.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

О.С. Комлева