УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року

Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючого-судді: Ігнатенко О.Й.

при секретарях: Хоречко Я.В.,Сільчик Т.В.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Херсона скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

26.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Федосеєва С.М., посилаючись на те, що державним виконавцем в ході виконання за виконавчим листом про стягнення з ОСББ «Наш дім» на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.06.2015 року по 25.12.2015 року у розмірі 12826,70 грн. не вжито усіх вичерпаних заходів примусового виконання, зокрема, не накладено арешт на майно та кошти боржника, що тягне за собою невиконання рішення суду. Просить визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області ОСОБА_2; зобов»язати останнього вжити заходи, щодо звернення стягнення на кошти ОСББ «Наш дім» в межах виконавчого провадження № 51284199, шляхом накладення арешту на кошти , що перебувають на рахунках, вкладах ОСББ «Наш дім» та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах.

12.10.2016 року заявниця подала до суду доповнення до скарги, в якій зазначила, що державним виконавцем при виконанні рішення суду (ВП № 51284199) було допущено ряд порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджують його неправомірну бездіяльність, яка полягає у невчиненні ним конкретних дій, які він забов»язаний та повинен був вчинити у відповідності до приписів Закону щодо виконання рішення суду, зокрема, вимоги ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», а саме строки проведення виконавчих дій з виконання рішення суду, тобто виконавче провадження державним виконавцем повинно було бути виконано 04.08.2016 року. Крім того, державним виконавцем проігноровано та не виконано норму ч.3 ст. 30 цього ж Закону щодо негайного виконання рішення про стягнення усієї суми боргу по заробітній платі. Відповідно до норми ст. 45 цього ж Закону державним виконавцем не було їй роз»яснено про необхідність відкриття рахунку для перерахунку стягнутих грошових сум, письмової заяви, щодо перерахування стягнутих з боржника сум нею не подавалось; не були роз»яснені права та обов»язки сторін у виконавчому провадженні в порушення ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до порушення її прав та неможливістю їх реалізації. Також, скаржник зазначила, що подане клопотання про накладення арешту на кошти боржника залишилось без розгляду, що є невиконанням ч. 2 ст. 11 Закону України «По виконавче провадження». Просить визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області ОСОБА_2 в ході виконання рішення Суворовського районного суду м. Херсона 25.12.2015 року (виконавче провадження № 51284199); зобов»язати головного державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області ОСОБА_2 вжити заходи, щодо звернення стягнення на кошти ОСББ «Наш дім» в межах виконавчого провадження № 51284199, шляхом накладення арешту на кошти , що перебувають на рахунках, вкладах ОСББ «Наш дім» та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах

Заявник в судовому засіданні вимоги, викладені у скарзі та доповненні до неї підтримала, просила їх задовольнити.

Представник Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений в порядку ст. ст. 74, 76 ЦПК України.

Заслухавши пояснення скаржниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не обґрунтована та не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 25.12.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСББ «Наш дім» задоволені частково, зокрема, стягнуто з ОСББ «Наш дім» на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.06.2015 року по 22.12.2015 року у розмірі 12826,70 грн. (визначений без врахування податків та інших обов»язкових платежів) та 2000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Рішення є чинним.

На виконання зазначеного рішення 27.05.2016 року Херсонським міським судом Херсонської області було видано два виконавчих листа по справі №2/668/1942/15.

31.05.2016 року на адресу Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області надійшли заяви про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 668/6751/15-ц виданого 27.05.2016 року Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСББ «Наш дім» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.06.2015 року по 22.12.2015 року у розмірі 12826,70 грн. (визначений без врахування податків та інших обов»язкових платежів) та 2000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

03.06.2016 року головним державним виконавцем Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області ОСОБА_2 на підставі заяви стягувача відкрите виконавче провадження ВП № 51284199 про стягнення з ОСББ «Наш дім» на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.06.2015 року по 22.12.2015 року у розмірі 12826,70 грн.(визначений без врахування податків та інших обов»язкових платежів), з наданням боржнику строку до 10.06.2016 року самостійного виконання рішення. Зазначена постанова направлена сторонам виконавчого провадження за вихідним № 9559.

08.06.2016 року від ОСОБА_1 надійшло повідомлення про сплату моральної шкоди в повному обсязі, тобто до закінчення строку для самостійного виконання судового рішення визначеного ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» та виконавче провадження на підставі п. 8 ст. 49 цього ж Закону було закінчено.

10.06.2016 року державним виконавцем на підставі ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про об»єднання ВП № 51284199 та ВП № 50996215 (про стягнення з боржника виконавчого збору) в зведене виконавче провадження № 51744497.

Згідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права)

боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або

належать боржникові від інших осіб.

У випадку не виконання у добровільному порядку вимоги державного виконавця, щодо самостійного виконання рішення суду, ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає процедуру примусового виконання рішення, у тому числі, державний виконавець може звернути стягнення на кошти

боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а

також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через

свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. Відповідно ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у

обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення

звертається на інше майно, належне такому боржникові або

закріплене за ним.

Пунктом 23 Постанови № 6 від 07.02.2016 року Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» визначено, що при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі ст. 52 Закону України про виконавче провадження у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутністю у боржника коштів і цінностей на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Стягнення на нерухоме майно (будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку) звертається за відсутності у боржника коштів чи рухомого майна з додержанням вимог ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", крім звернення стягнення на предмет іпотеки.

Скарга ОСОБА_1 від 04.07.2016 року, адресована на ім»я начальника Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона, на бездіяльність державного виконавця Федосеєва С.М., містила посилання на бездіяльність державного виконавця та обов»язок останнього накласти арешт на майно боржника. У відповіді на цю скаргу від 25.07.2016 року (а.с.14) було викладено перелік дій державного виконавця під час примусового виконання виконавчого документу.

З огляду на вищенаведене, заявниці ще в липні 2016 року було відомо про відсутність примусового звернення стягнення шляхом накладення арешту на майно боржника, тому, суд вважає, що строк звернення заявниці в цій частині пропущений, клопотання про поновлення строку, з зазначенням поважності причин пропуску такого строку заявником до суду не подавалось.

Не підлягають задоволенню вимоги заявниці, щодо не роз»яснення державним виконавцем її прав та обов»язків, зокрема, права на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, чим, на думку позивача, порушено вимоги ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження». Дійсно, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження, у порядку встановленому цим Законом. Але, Законом «Про виконавче провадження» не передбачено обов»язку державного виконавця ознайомлювати сторони виконавчого провадження з їх правами. Також, ОСОБА_1, як сторона у виконавчому провадженні, скористалась своїм правом на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, з якими була ознайомлена у вересні 2016 році, що в судовому засіданні заявницею не оспорювалося.

Згідно ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не

закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він

відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до

виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня

надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про

відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність

боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з

моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про

примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та

зазначає, що у разі ненадання боржником документального

підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання

цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат,

пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій,

передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець

одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого

провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що

виноситься відповідна постанова.

Статтею 27 цього ж Закону визначено що, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення,

документального підтвердження повного виконання рішення державний

виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків

розпочинає примусове виконання рішення.

Посилання ОСОБА_1 про порушення державним виконавцем строків проведення виконавчих дій відповідно до вимог ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», як на підставу визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця, не є обгрунтованими, оскільки, згідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження, зокрема, закінчення виконавчого провадження згідно із ст. 49 цього Закону, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

В рахунок відшкодування боргу боржником були перераховані кошти у розмірі 1610 грн. (відомість № 14 від 01.07.2016 року ); 192,42 грн. військового збору (платіжне доручення № 57 від 03.06.2016 року), 4716,39 грн. внесків ЄСВ 36,37% (платіжне доручення № 54 від 03.2016 року).

На теперішній час боржником в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 сплачено 4610,00 грн., (виписка АБ «Південний» про рух коштів а.с.19-21 ), що свідчить про його часткове виконання..

Таким чином, у розумінні ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження не завершено. Не є обґрунтованим посилання скаржниці на обов»язок державного виконавця негайно виконувати рішення суду в частині відшкодування стягнутих коштів, оскільки зазначене судове рішення таких застережень не містить.

Щодо ствердження позивача про порушення її права при перерахуванні стягнутих за рішенням суду коштів на рахунок ОСОБА_1, то слід зазначити, що у випадку коли суд дійшов висновку, що діями або бездіяльністю державного виконавця порушені права або інтереси сторони виконавчого провадження, то необхідно зазначити спосіб у якій це порушення можу бути усунене. Таким чином, якщо скаржниця вважає, що перерахування їй коштів порушує її права, то у неї відсутні будь-які перешкоди для повернення отриманих нею сум.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.383-387 ЦПК України, ст..ст. 11,25,27,32,33,52 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області ОСОБА_2 відмовити.

. На ухвалу суду протягом пяти днів може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ігнатенко О.Й.