Справа № 699/856/15-ц
Номер провадження 2/699/24/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2016 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Ященко О.М.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Корсуні - Шевченківському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення особи без надання жилого приміщення, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_1 предявила у суд даний позов і просить виселити без надання жилого приміщення відповідача з її будинку, який розташований вул. Боківська,63-а в с.Карашина Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, оскільки той був вселений як тимчасовий мешканець.

У суді позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали і надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача ОСОБА_4 спочатку в судові засідання зявилася, після зміни підстави позову не зявилася, як пояснив відповідач свої інтереси буде захищати самостійно. Після цього, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання зявився один раз, надалі не зявився, заяв чи клопотань з приводу розгляду справи суду не надав, у тому суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

У суді встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору дарування укладеного 30 листопада 2004 року посвідченого приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу ОСОБА_5 зареєстрованого в реєстрі за №2601, являється власником будинку, який розташований по вул. Боківська, 63-а (раніше №65) в с.Карашина Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Нерухоме майно зареєстроване в Корсунь-Шевченківському виробничому підрозділі Черкаського обласного обєднаного бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за позивачем 06 грудня 2004 року.

В будинку до 2010 року ніхто не був зареєстрований та постійно не проживав, в літній період тимчасово проживала мати сторін ОСОБА_6 Позивачка доглядала за будинком та садибою, обробляла город. Мати разом із своїм сином ОСОБА_3 до 2010 року постійно проживала у власній квартирі АДРЕСА_1. У 2010 році вона продала квартиру та вселилася, з дозволу позивачки, на постійне місце проживання в будинок по вул. Боківська, 63-а в с.Карашина Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, зареєструвавши при цьому місце свого проживання.

Відповідач став проживати у даному селі, оскільки мав намір придбати собі будинок за кошти матері, які вона отримала від продажу своєї квартири та віддала йому.

У 2010 році на прохання матері позивачка дозволила відповідачеві вселитися в будинок як тимчасовому мешканцю без стягнення квартирної плати на період часу до шести місяців та без реєстрації по даному місцю проживання. За цей час відповідач повинен був знайти собі постійне житло.

В подальшому відповідач житло собі не придбав, з будинку позивачки не виселився, не працевлаштовувався, пиячить, власних джерел доходів не мав, живе за рахунок материної пенсії, часто ображає її. Через це між сторонами склалися неприязні відносин, відповідач почав не допускати позивачку до її власного будинку вчиняючи при цьому сварки, виганяючи її з погрозами їй та її дітям фізичної розправи. 11 вересня 2015 року відповідач ОСОБА_3 побив позивачку в її будинку,що підтверджується наданим висновком спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 14 вересня 2015 року за №142 та наданим висновком по результатах розгляду повідомлення від ОСОБА_1В від 16 вересня 2015 року про закінчення перевірки повідомлення та повідомлення Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України в Черкаській області від 16 вересня 2015 року за №6411 щодо розгляду повідомлення по факту вчинення відносно позивачки неправомірних дій з боку ОСОБА_3

Позивачка разом зі своєю дочкою ОСОБА_7 з приводу неправомірної поведінки відповідача зверталися до Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України в Черкаській області, що підтверджується наданим суду висновком ст. інспектора Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України в Черкаській області від 17 листопада 2015 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_7

Згідно довідки-характеристики виданої виконкомом Черепинської сільської ради Черкаської області 23 вересня 2015 року за №183/02-14 відповідач проживає в с.Карашина разом з своєю матірю ОСОБА_6 За час проживання зарекомендував себе з негативної сторони, вживає спиртні напої, вступає в спірні стосунки, участі в громадському житті села не приймає.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2015 року витребувано з Корсунь-Шевченківської ЦРЛ довідку про те, чи перебуває на обліку у лікаря-нарколога ОСОБА_3, якщо так, то з якого часу.

04 грудня 2015 року за №07-20/2122 головним лікарем Корсунь-Шевченківської ЦРЛ повідомлено суд, що відповідач ОСОБА_3 з 1987 року перебуває на обліку в наркологічному кабінеті ЦРЛ з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності від алкоголю.

Через поведінку відповідача позивачка не має вільного доступу, не має можливості обробити садибну ділянку та навести лад у своєму будинку. Окрім цього, матері позивача та відповідача ОСОБА_6, якій 89 років, потрібен належний догляд.

Відповідач був вселений в спірний будинок у 2010 році не як член сімї позивачки, оскільки в цьому будинку з позивачкою разом він не проживав та не вів спільного господарства.

Згідно ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

З огляду на зазначене відповідач не може вважатися членом сім'ї позивачки, а тому на нього і не поширюються норми ст. 156 ЖК України, та ст. 405 ЦК України щодо рівності прав користування житлом власника житла та членів його сім'ї, неможливості виселення члена сім'ї власником після припинення сімейних відносин з ним.

Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Так, як відповідач не є співвласником будинку, не є членом сім'ї власника будинку, будь-які інші договірні правовідносини (найму, оренди, тощо) між ним та позивачкою, як власником будинку, відсутні, то за змістом ст. 383 ЦК України він був вселений у квартиру як «інші особи».

Права членів сімї власника житлового будинку (квартири) регулюються ст. 405 ЦК України.

Права осіб, зазначених у ст. 383 ЦК України як «інші особи» не врегульовано.

Згідно ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Подібні за змістом правовідносини регулюються ст. ст. 98, 99 ЖК України, ст. 818 ЦК України

Відповідно до ст.ст. 98, 99 ЖК України, наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні та інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасові жильці). Особи, які вселилися в жиле приміщення на правах тимчасового мешканця, самостійного права на займане жиле приміщення не набувають, незалежно від часу їх проживання і піддягають виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ст. 818 ЦК України наймач та особи, які постійно проживають разом з ним, за їхньою взаємною згодою та з попереднім повідомленням наймодавця можуть дозволити тимчасове проживання у помешканні іншої особи (осіб) без стягнення плати за користування житлом (тимчасових мешканців). Тимчасові мешканці не мають самостійного права користування житлом. Тимчасові мешканці повинні звільнити житло після спливу погодженого з ними строку проживання або не пізніше семи днів від дня пред'явлення до них наймачем або наймодавцем вимоги про звільнення помешкання.

Відповідно до ст.41 Конституції України та ч.1 ст.312 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

П.1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ч. 1 ст.383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому на запитання суду про надання інших доказів, крім наданих, чи неможливості їх витребування і необхідність цієї дії судом, сторони пояснили, що всі докази надані.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно наданого позивачкою звукозапису встановлено,що дійсно між сторонами існують неприязні відносини, повязані з проживанням відповідача в будинку позивача.

Відповідно до ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК України, належними є докази,які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 дали в суді аналогічні показання про те, що відповідач ОСОБА_3 не являється членом сімї позивачки, він став проживати в селі маючи намір придбати собі будинок за кошти матері, які вона отримала від продажу своєї квартири та віддала йому, саме на прохання матері позивачка дозволила відповідачеві вселитися в будинок як тимчасовому мешканцю щоб знайти собі постійне житло. Відповідач догляд за будинком і матірю не здійснює, так як в будинку бруд, проживає за рахунок пенсії матері, перешкоджає позивачці в доступі до її помешкання.

Згідно ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Таким чином, суд вважає, що позивач на законних підставах предявив позов, повністю його обґрунтував і він підлягає до задоволення.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, а відповідач не предявив зустрічний позов та протягом усього часу розгляду справи позивач не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах предявлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

При задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі по оплаті судового збору в сумі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст.212,213,214,215,218 ЦПК України, ст.ст.98,99 ЖК України, ст.ст. 8, 391,818 ЦК України, суд

вирішив :

Задовольнити позов.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 з будинку по вул. Боківська 63-а в с. Карашина Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, який належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування укладеного 30 листопада 2004 року посвідченого приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу ОСОБА_5 зареєстрованого в реєстрі за №2601 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 (інші відомості про особу суду невідомі) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка м.Світлогорськ Калінінградської області, зареєстрована і проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, НОМЕР_1 виданий 31 жовтня 1998 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 понесенні судові витрати по справі в сумі 487,20 грн.

Повідомити осіб, які беруть участь у справі, що з повним рішенням суду вони зможуть ознайомитися 11 травня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі,але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_12sp; А.