справа №619/3124/16-ц
провадження №2/619/1714/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2016 року Дергачівський районний суд

Харківської області

у складі: головуючого судді Якименко Л.О.

за участі секретаря судового засідання Ломанової І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та про визнання права власності на житловий будинок.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в Дергачівський районний суд із позовною завою до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та про визнання права власності на житловий будинок.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що домоволодіння №16 по вулиці Гагаріна в с. Дубівка Дергачівського району Харківської області, що складається з: житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 36,1 кв.м., житловою площею 11,6 кв.м.; житлового будинку незавершеного будівництвом (32% готовності) літ. «Б-1»; сарай літ. «В»; погріб літ. «в»; вбиральня літ. «Г» на земельній ділянці площею 0,15 га (кадастровий №:00:000:0100 згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016 від 22.07.2016 року), що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу будинку на знос від 20.08.1979 року посвідчений виконавчим комітетом Токарівської сільської ради народних депутатів за реєстровим №43 та зареєстрований в Дергачівському міжміському бюро технічної інвентаризації 06.09.1991 році в реєстровій книзі №1 за реєстровим №61.

Згідно інформаційної довідки №9646 від 22.06.2016 року виданої КПТІ «Інвенрос» на території домоволодіння №16 по вул. Гагаріна в с. Дубівка Дергачівського району Харківської області, що належить ОСОБА_2, самочинно збудовані будівлі - відсутні.

23.06.2016 року між сторонами був укладений в письмовій формі договір купівлі-продажу вищезазначеного домоволодіння, за умовами якого позивач покупець сплатила продавцю 50000 грн., а остання передала позивачу документи, що підтверджують її правоволодіння вказаного будинку, а також ключі від житлового будинку.

В указаному договорі відповідач зобовязалась звернутись до нотаріуса для нотаріального посвідчення укладеного між сторонами договору.

Сторони звернулися до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, однак отримали відмову в реєстрації, через те що відповідач перебуває в шлюбі з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був укладений 15.02.1972 року (свідоцтво про укладення шлюбу І-НО №340272 видане міським бюро ДРАЦС м. Шахтарськ Донецької області 15.02.1972 року), а для оформлення договору купівлі-продажу необхідна згода чоловіка.

Факт повної сплати позивачем вказаної суми в договорі підтверджується розпискою відповідача ОСОБА_2 від 23.06.2016 року.

Відповідач ОСОБА_2 не проживає разом з ОСОБА_4 з 1974 року, що підтверджується довідкою №684 від 03.08.2016 року виданою Токарівською сільською радою Дергачівського району Харківської області. Місце знаходження ОСОБА_4 відповідачу не відоме та встановити його не має можливості.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, в адресованій суду заяві підтримала свій позов у повному обсязі і просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не прибула, в адресованій суду заяві проти позову не заперечувала.

Сторони просять справу розглядати за їх відсутності.

Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Судом було достовірно встановлено, що домоволодіння №16 по вулиці Гагаріна в с. Дубівка Дергачівського району Харківської області, що складається з: житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 36,1 кв.м., житловою площею 11,6 кв.м.; житлового будинку незавершеного будівництвом (32% готовності) літ. «Б-1»; сарай літ. «В»; погріб літ. «в»; вбиральня літ. «Г» на земельній ділянці площею 0,15 га (кадастровий №:00:000:0100 згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016 від 22.07.2016), належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу будинку на знос від 20.08.1979 року, посвідченого виконавчим комітетом Токарівської сільської ради народних депутатів за реєстровим №43 та зареєстрований в Дергачівському міжміському бюро технічної інвентаризації 06.09.1991 році в реєстровій книзі №1 за реєстровим №61.

Згідно інформаційної довідки №9646 від 22.06.2016 року, виданої КПТІ «Інвенрос», на території домоволодіння №16 по вул. Гагаріна в с. Дубівка Дергачівського району Харківської області, що належить відповідачу ОСОБА_2, самочинно збудовані будівлі відсутні.

23.06.2016 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 Іваніваною був укладений в письмовій формі договір купівлі-продажу вищезазначеного домоволодіння, за умовами якого позивач покупець сплатила продавцю відповідачу 50000 грн., а остання передала позивачу документи, що підтверджують її правоволодіння вказаного будинку, а також ключі від житлового будинку.

Факт повної сплати позивача вказаної суми в договорі підтверджується розпискою відповідача ОСОБА_2 від 23.06.2016 року.

Відповідач ОСОБА_2 не проживає разом з чоловіком ОСОБА_4 з 1974 року, що підтверджується довідкою №684 від 03.08.2016 року, виданою Токарівською сільською радою Дергачівського району Харківської області. Місце знаходження ОСОБА_4 відповідачу не відоме та встановити його не має можливості.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст прав власності становлять три складові (ст. 317 ЦК України): право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном - юридично закріплена можливість фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, мати з цього певний зиск та вигоду. Право розпорядження - це можливість власника установлювати, змінювати та припинити існування майна.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельних ділянок, цілісних майнових комплексів, житлового будинку та іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

В указаному договорі відповідач зобовязалась звернутись до нотаріуса для нотаріального посвідчення укладеного між сторонами договору.

Сторони звернулися до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, однак отримали відмову в реєстрації через те, що відповідач перебуває в шлюбі з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був укладений 15.02.1972 року (свідоцтво про укладення шлюбу І-НО №340272 видане міським бюро ДРАЦС м. Шахтарськ Донецької області 15.02.1972 року), а для оформлення договору купівлі-продажу необхідна згода чоловіка.

За ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Договір купівлі-продажу між сторонами зафіксований розпискою від 23 червня 2016 року.

У відповідності до ст. 208 ЦК України, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі на вимогу сторони, що виконала вимоги угоди визнати цю угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається.

Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились відносно всіх суттєвих умов договору, що підтверджується письмовими доказами та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення договору, суд може визнати такий договір дійсним.

У відповідності до п. 13 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених ст. 220 ЦК України. В даному випадку суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 була позбавлена можливості нотаріально посвідчити угоду купівлі-продажу, в звязку з чим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права.

Законодавством встановлено спеціальний режим правового регулювання відносин у сфері набуття права власності на новостворене майно. Відповідно до ст. 331 ч. 2 ЦК України, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Оскільки будівництво будинку літ. «Б-1» не завершено будівництвом, тому не можу бути прийняте в експлуатацію, а позов в частині визнання права власності на житловий будинок незавершений будівництвом (32% готовності) літ. «Б-1» є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, тому в цій частині необхідно в задоволенні позову відмовити.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.16, 207, 220, 316, 317, 319, 328, 629, 655, 657 ЦК України, ст.ст. 57-60 ЦПК України,суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Дубівка вул. Гагаріна № 16, що складається з: житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 36,1 кв.м., житловою площею 11,6 кв.м.; житлового будинку незавершеного будівництвом (32% готовності) літ. «Б-1»; сарай літ. «В»; погріб літ. «в»; вбиральня літ. «Г», укладений 23.06.2016 між покупцем ОСОБА_1 та продавцем ОСОБА_5 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 36,1 кв.м., житловою площею 11,6 кв.м.; сарай літ. «В»; погріб літ. «в»; вбиральню літ. «Г», розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Дубівка вул. Гагаріна № 16.

В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги через районний суд з моменту оголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення у той же термін з дня отримання копії рішення.

Суддя Л. О. Якименко