Справа № 466/9385/15 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 22-ц/783/5074/16 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14 червня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 3 574, 00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 1784,06 грн. витрат за проведення експертного будівельно-технічного дослідження та 487,20 грн. судового збору, а всього 6 845,26 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_5

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд не надав правової оцінки Актам про залиття від 06.05.2015 року та від 27.05.2015 року та не надав належної оцінки, що залиття квартири АДРЕСА_1 і кожна з них має свого власника.

Вважає, що відповідачем має бути Будинкоуправління №4, яке було фактичним власником каналізаційної чавунної хрестовини, яка трісла.

Не визнає висновок експертного будівельно-технічного дослідження №12/15 від 25.09.2015 року.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, позивача ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зі змінами (п. 2), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1, що стверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.12.2008р. та 12.02.2009 року.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1.

Актами БУ-4 (Липники) КЕВ м. Львова від 30 квітня 2015 року, 27 травня 2015 року встановлено, що квартира АДРЕСА_1 неодноразово затоплена мешканцями квартири № 23 вищевказаного будинку у зв'язку з тріщиною в тройніку в АДРЕСА_2.

Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження №12/15 від 25 вересня 2015 року, причиною залиття квартири АДРЕСА_3 являється потрапляння вологи (води) у конструкцію стелі приміщення ванної кімнати під літ. «2» та вбиральні під літ. «3»; стелі та стін кухні під літ. «4» з простору квартири АДРЕСА_1 Ознаки залиття вказують на те, що основне потрапляння води у конструкції стелі та стін квартири №19 відбулося з приміщення кухні, туалету квартири №23, що розташовані над аналогічними приміщеннями квартири АДРЕСА_3. Таке потрапляння води могла спричинити як нещільність системи водопостачання та водовідведення у приміщеннях кухні та туалету квартири АДРЕСА_4, так і неправильна експлуатація даних приміщень, внаслідок якої вода могла потрапити спочатку на підлогу приміщень квартири, а звідти у конструкції стін та стелі квартири №19. Вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиття квартири АДРЕСА_3, станом на час проведення дослідження може становити 3574,00грн.(а.с. 35-38)

Колегія суддів не убачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_2 про призначення по справі судово-будівельної експертизи, оскільки висновком № 12/15 експертного будівельно-технічного дослідження від 25 вересня 2015 року чітко визначені причини та ознаки залиття квартири АДРЕСА_5, які додаткового обгрунтування чи дослідження не потребують

Задовольняючи позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд першої інстанції вірно виходив з того, що наданими позивачем належними та допустимими доказами встановлено вину відповідача у спричиненні позивачу ОСОБА_4 матеріальної шкоди у вигляді залиття квартири та наслідків такого, вартість заподіяної шкоди визначено висновком будівельно - технічного дослідження.

При цьому судом також встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 позивачу також спричинено і моральну шкоду, яка виражена у конфлікті з відповідачем та тривалого відновлення пошкодженого майна, порушенням звичайного способу життя. З врахуванням вищенаведеного судом правильно визначено розмір морального відшкодування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи встановленої ЦПК України, і прийнято справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування суду колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.