Справа № 583/1157/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого Мовчан Н.В., за участі секретаря Шаміладзе В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання дійсними договори купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно, -

встановив :

12 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, в якому після збільшення позовних вимог, просить суд:

-встановити факт досягнення домовленості та укладення 06.02.2001 між ОСОБА_1, як покупцем, та ОСОБА_2, як продавцем, договорів купівлі-продажу з передачею грошової виплати за це в розмірі 4000,00грн, як за продаж за технічною характеристикою станом на 07.11.2000р. одного одноповерхового деревяного жилого будинку А,а (А1Ж) площею 21,8 кв.м., дах залізо, зі складовими з сіней І площею 4,3 кв.м., кладовки ІІ площею 2,9 кв.м., веранда 1-1 площею 15,3 кв.м., прихожій 1-1 площею 8,0 кв.м., жилої кімнати 1-3 площею 21,8кв.м., кухні 1-4 площею 9.8 кв.м., котельні 1-5 площею 8,9 кв.м., надвірними та побутовими спорудами у вигляді сараю Б, погребу б, сараю В, літньої кухні Г, огорожі № 1-2 та земельної ділянки площею 0,38га в межах згідно з планом за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,06га, ведення особистого підсобного господарства 0,32 га, розташованих за адресою по вул. Крупській, 59, с. Комиші, Охтирського району Сумської області, на підставі нотаріально посвідчених договорів дарування від 05.12.2000р. та державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 037195 від 02.01.2001, виготовленого на підставі договору дарування від 05.12.2000 та зареєстрованого № 2560, з наступним підтвердженням даних обставин власноручними розписками ОСОБА_2 від 27.03.2004 в наслідку фактичного відбуття договорів купівлі-продажу будинковолодіння (домогосподарства) та земельної ділянки;

-визнати такими, що відбулися на оплатній основі з 06.02.2001 та є дійсними договори купівлі-продажу одного одноповерхового деревяного жилого будинку А, а (А1Ж) площею 21,8 кв.м., дах залізо, зі складовими з сіней І площею 4,3 кв.м., кладовки ІІ площею 2,9 кв.м., веранда 1-1 площею 15,3 кв.м., прихожій 1-1 площею 8,0 кв.м., жилої кімнати 1-3 площею 21,8кв.м., кухні 1-4 площею 9.8 кв.м., котельні 1-5 площею 8,9 кв.м., надвірними та побутовими спорудами у вигляді сараю Б, погребу б, сараю В, літньої кухні Г, огорожі № 1-2 та земельної ділянки площею 0,38га в межах згідно з планом за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,06га, ведення особистого підсобного господарства 0,32 га розташованих за адресою по вул. Крупській,59,с. Комиші, Охтирського району Сумської області, що мало місце 06.02.2001р. та підтверджено власноручними розписками ОСОБА_2 від 27.03.2004р. між ОСОБА_1, як покупцем, та ОСОБА_2, як продавцем, яка відчужувала нерухоме майно і діяла як власник майна на підставі нотаріально посвідчених договорів дарування від 05.12.2000 та державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 037195 від 02.01.2001, виготовленого на підставі договору дарування від 05.12.2000, зареєстрованого № 2560;

-визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на одноповерховий деревяний жилий будинок А, а (А1Ж) площею 21,8 кв.м., дах залізо, зі складовими з сіней І площею 4,3 кв.м., кладовки ІІ площею 2,9 кв.м., веранда 1-1 площею 15,3 кв.м., прихожій 1-1 площею 8,0 кв.м., жилої кімнати 1-3 площею 21,8кв.м., кухні 1-4 площею 9.8 кв.м., котельні 1-5 площею 8,9 кв.м., надвірними та побутовими спорудами у вигляді сараю Б, погребу б, сараю В, літньої кухні Г, огорожі № 1-2 та земельну ділянку площею 0,38га в межах згідно з планом за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,06га, ведення особистого підсобного господарства 0,32 га розташованих за адресою по вул. Крупській, 59, с. Комиші, Охтирського району Сумської області.

Свої вимоги мотивує тим, що з початку 2001 року позивачка разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_4 перейшли на постійне проживання у будинковолодіння по вул. Крупської, 59 , с. Комиші, Охтирського району Сумської області. Дане будинковолодіння було в занедбаному стані, належало разом з земельною ділянкою ОСОБА_3 В подальшому стало відомо, що ОСОБА_3 віддарувала будинок разом з земельною ділянкою ОСОБА_2, яка також за будинком не дбала, та зїхала проживати до м. Охтирка і фактично інтерес до будинку та земельної ділянки втратила. Будинок був придатний для проживання, під знос не планувався. Позивачка власними зусиллями привела будинковолодіння до нормального стану. Після проживання та користування будинком та земельною ділянкою понад трьох років виникла ідея викупити у ОСОБА_5 будинок разом з земельною ділянкою за адресою вул. Крупська, 59, с. Комиші, Охтирського району Сумської області. 27.03.2004 у приміщенні Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області ОСОБА_1 запропонувала ОСОБА_2 купити у неї будинок та земельну ділянку, на що остання погодилась за договірною ціною 4000,00грн, про що складено розписки. Таким чином, сторони досягли згоди по всім істотним умовам вчинення договору купівлі-продажу будинковолодіння і земельною ділянкою. Покупець ОСОБА_1 при свідках передала ОСОБА_5 4000,00грн, виконавши умови договору, а ОСОБА_5, отримавши гроші, передала ОСОБА_1 оригінали двох договорів дарування, оригінал технічного паспорту та оригінал державного акту на земельну ділянку і власноруч склала дві письмові розписки. Сторони домовились до 01.05.2004 року відвідати нотаріуса для юридичного оформлення договорів купівлі-продажу. Отримавши кошти, ОСОБА_2 більше не зявлялася і не давала про себе знати. У 2005 році знялась з реєстрації та зникла у невідомому напрямку.

Починаючи з січня 2001 року, позивачка відкрито, безперешкодно, вільно, постійно проживала у житловому будинку по вул. Крупської, 59, с. Комиші, Охтирського району Сумської області, використовувала за призначенням земельну ділянку, фактично вступила у володіння та користування зазначеним житловим будинком з господарськими спорудами та надвірними будівлями, а також земельною ділянкою. 28.01.2010 дочка позивачки ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, від шлюбу народила дитину та залишилися проживати за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивачка з 2010 року проживає за іншою адресою. З 2008 року дочка позивачки почала здійснювати добудови та перебудови, чим фактично допустила самочинне будівництво, яке покращило матеріальне-технічне становище будинку. ОСОБА_2 після отримання у дар житлового будинку та земельної ділянки свого права не узаконила. Від нотаріального посвідчення укладених 27.03.2004 році договорів купівлі-продажу ОСОБА_2 відмовилася, що і стало причиною звернення до суду.

Позивачка ОСОБА_1, допитана в якості свідка, пояснила, що у звязку зі сварками, які виникали у неї з чоловіком, вона у 2001році вирішила від нього підти разом з донькою ОСОБА_4 1990р.н. За порадою директора колгоспу ОСОБА_7, вирішила придбати будинок по вул. Крупської, 59 в с. Комиші. Гроші передала в сумі 4000,00 грн ОСОБА_2 у 2001 році в присутності доньки ОСОБА_4 та сусіда ОСОБА_8 в домогосподарстві по вул. Крупської, 59 ,с. Комиші, а ОСОБА_2 віддала ключі від будинку та оригінали документів на будинок. Наступного дня з донькою переїхали до будинку, а ОСОБА_2 виїхала та обіцяла документи привезти з БТІ, однак так і не привезла. Пізніше вона розшукала ОСОБА_2, яка прибула до сільської ради, та в присутності ОСОБА_9 та Бищенка 27.03.2004р. склала розписки про те, що гроші ОСОБА_2 отримала у 2001р. та про її зобовязання надати всі необхідні документи для переоформлення нерухомого майна до 05.05.2004 року. Розписки писала ОСОБА_2 власноруч, але не виконала обіцянки та зникла, виїхавши з села. Розшукати її не вдалося. Претензій ОСОБА_2 за весь час до неї не предявляла, а тому ОСОБА_1 вважала себе власником будинку.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_10 позов підтримав повністю, просив задовольнити з підстав, викладених в ньому. Наполягав на тому, що грошові кошти за нерухоме майно фактично були передані в лютому 2001року, позивачка з донькою переїхали проживати в спірний будинок в 2001році, тому укладення договорів купівлі-продажу відбулось в 2001 році. Розписки, складені ОСОБА_2 27.03.2004р. лише підтверджують факт раніше досягнутих домовленостей.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про дату час і місце судового засідання повідомлена належним чином., подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги не визнає.(а.с. 142)

Представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_11 в судовому засідання позовні вимоги не визнав, та пояснив, що у грудні 2000році ОСОБА_2 отримала у дарунок від своєї свекрухи ОСОБА_3 будинок та земельну ділянку за адресою : вул. Крупської, 59, с. Комиші, Охтирського району. На початку лютого 2001року ОСОБА_2 зареєструвалася в цьому будинку та проживала до березня 2004р. У березні 2004р. до неї звернулася ОСОБА_1, яка запропонувала купити будинок та земельну ділянку. Було досягнуто домовленість, що вартість нерухомого майна складає 8000,00доларів США, у звязку з відсутністю всієї суми ОСОБА_1 передає 4000,00грн, як часткову оплату, а ОСОБА_2 дозволяє їй та її донці проживати у спірному будинку. Гроші передавалися в приміщенні Комишанської сільської ради 27.03.2004р., про що будо складено розписки. У 2005році ОСОБА_2 знялася з реєстрації в с. Комиші та вибула до м. Охтирка, а потім в Харківську область, про що було відомо ОСОБА_3 та ОСОБА_1. На даний час вона не заперечує проти належного оформлення договорів купівлі-продажу нерухомого майна за умови, що ОСОБА_1 сплатить решту коштів.

Третя особа ОСОБА_4, допитана в якості свідка,пояснила, що ОСОБА_1 є її матірю, також пояснила, що в 2001 році мати придбала спірний будинок за 4000,00грн. Договір купівлі-продажу не оформили з вини ОСОБА_2, оскільки вона не привезла за домовленістю документи, які необхідні для оформлення договорів. Однак вони вважали себе власниками, робили ремонт, перебудови, зверталися до БТІ для виготовлення техпаспорту.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про дату час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 05.12.2000 укладений договір дарування, згідно якого ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_2 прийняла у дар жилий будинок з надвірними та побутовими спорудами, площею 21,8 кв.м., який знаходиться на приватній земельній ділянці в с. Комиші по вул. Крупської за номером 59, Охтирського району. На вказаній земельній ділянці знаходиться один одноповерховий деревяний, жилий будинок зазначений під літерою А, а, дах залізо, з надвірними та побутовими спорудами: Б сарай, б погріб, В сарай, г л. кухня, №1-№2 огорожа. Дар цей сторони оцінюють в сумі 10796,00 грн., що відповідає інвентаризаційній оцінці. Договір посвідчений завідуючим Охтирською районною державною нотаріальною конторою ОСОБА_12, за реєстровим № 2558. Зазначено, що у відповідності за ст. 227 ЦК України цей договір підлягає реєстрації за місцем знаходження будинку в Охтирському БТІ.(а.с.12)

05.12.2000 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір дарування земельної ділянки, згідно якого ОСОБА_3 подарувала, а обдарована ОСОБА_2 прийняла у дар земельну ділянку площею 0,377 га, розташовану за адресою вул. Крупської, 59, с. Комиші Охтирського району, Сумської області. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,056 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,321га. Дар цей сторони оцінюють в сумі 4100,00грн. Цей договір є підставою для відведення земельної ділянки в натурі на місцевості і видачі державного акту на право приватної власності на землю. Договір посвідчений завідуючим Охтирською районною державною нотаріальною конторою ОСОБА_12В за реєстровим № 2560. Зазначено, що цей договір підлягає реєстрації в Комишанській сільській раді.(а.с.18)

Встановлено, що ОСОБА_2 вчинила дії по виготовленню державного акту на земельну ділянку, але не зареєструвала право власності в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, тому на даний час за інформацією Управління Держгеокадастру в Охтирському районі Сумської області власником спірної земельної ділянки є ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ №015402.(а.с. 98-103, 119)

Судом встановлено, що домоволодіння за адресою вул. Крупської, 59, с. Комиші, Охтирського району, Сумської області зареєстроване за ОСОБА_3, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Охтирською районною держнотконтролю 26.02.1998 реєстр 552, що підтверджується довідкою КП Охтирської міської ради «БТІ та АПР» № 470 від 12.07.2016р. (а.с. 118)

Таким чином, ОСОБА_2 не виконала дії щодо здійснення перереєстрації нерухомого майна відповідно до вимог чинного законодавства.

Встановлено, що з 06.02.2001р. ОСОБА_2 та її син ОСОБА_13, 22.05.1996р.н., зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, що стало підставою для переоформлення особового рахунку за даним домоволодінням на її імя, що підтверджується копією паспорта та копією сторінок погосподарської книги. (а.с. 214-217)

Судом встановлено, що 27.03.2004р. ОСОБА_2 складені розписки наступного змісту: «Розписка дана мною ОСОБА_2, 18 серпня 1977р. в тому, що я зобовязуюсь надати документи для оформлення купівлі-продажу господарства по вул. Крупської, 59; оформлення за рахунок покупця до 01.05.2004р.» (а.с.20) та « Розписка дана ОСОБА_2, 18 серпня 1977р., в с. Комиші вул. Крупської, 59, 06.02.2001р., що я 27.03.2004 отримала гроші за продане господарство, яке знаходиться в с. Комиші, Охтирського району Сумської області в розмірі 4000,00грн; оформлення за рахунок покупця; претензій до покупця не має; розрахунок проведений повністю».(а.с.21)

Доводи представника позивача про те, що дата, вказана в розписці, а саме: 06.02.2001р., є датою передачі коштів суд оцінює критично, оскільки зібраними по справі матеріалами достовірно встановлено, що 06.02.2001р. є датою реєстрації проживання ОСОБА_2 у спірному будинку, та таке твердження суперечить змісту наданої розписки.

ОСОБА_8, в судовому засіданні пояснив, що проживає напроти будинку 59 по вул. Крупської, в с. Комиші, був запрошений позивачкою у 2001році у двір в с. Комиші вул. Крупської, 59, бути свідком при передачі коштів. Бачив, як передавались гроші, але жінка яка отримала гроші йому не знайома. На момент, коли перейшла туди жити ОСОБА_1, в будинку ніхто не проживав.

Допитана в якості свідка ОСОБА_14, пояснила, що вона є свекрухою ОСОБА_4, її син у 2006році почав зустрічатися з ОСОБА_4, а з 2010р. почали проживати разом в будинку по вул. Крупської, 59, с. Комиші. Рідний брат її чоловіка - ОСОБА_9 проживає по сусідству, та розповідав, що до 2000р. в будинку по вул. Крупської, 59, с. Комиші проживала баба Литовка, у якої ОСОБА_1 часто переховувалася від чоловіка під час сварок, і ще тоді домовлялася з бабою назбирати грошей та купити її хату.

Покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_14 суд в силу ст. 58 ЦПК України не приймає до уваги, так як вони не містять інформацію щодо предмета доказування, оскільки свідком ОСОБА_8 не конкретизовано кому саме в його присутності передавались грошові кошти та на яких умовах, а свідок ОСОБА_14 повідомила про наміри ОСОБА_1 купити будинок не у відповідача по справі, а у третьої особи.

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснили, що обставини купівлі ОСОБА_1 будинку по вул. Крупської, 59, с. Комиші, Охтирського району Сумської області їм відомі зі слів позивачки.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що він з ОСОБА_1 працював разом, і йому відомо, що вона просила у ОСОБА_7 директора ПСП «Комишанське» гроші в рахунок заробітної плати для придбання будинку. На той час будинок був у занедбаному стані, коли туди вїжджала ОСОБА_1 там ніхто не жив. Вказані ним події відбувалися до 2005року.

ОСОБА_9 пояснив, що з 1988року був Головою профкому ПСП «Комишанське» і заступником директора. Був присутнім при складанні розписок ОСОБА_2 та ОСОБА_1, так як це відбувалося в приміщенні сільської ради. При ньому гроші не передавали. Стверджував, що ОСОБА_1 вселилися в спірний будинок в 2000 році, а розписки писалися в 2003-2005роках.

Покази свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_9 щодо періоду проживання ОСОБА_1 у спірному будинку спростовуються наступними доказами.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зі своїм сином ОСОБА_13 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 з 06.02.2001р. і знята з реєстрації 29.03.2005. ОСОБА_2 записана як голова домогосподарства. В погосподарську книгу по домоволодінню вул. Крупської, 59, с. Комиші, вписані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 без зазначення дати прибуття в домоволодіння, що підтверджується копіями сторінок погосподарської книги.(а.с. 216)

Відповідно п.36 Наказу Державного комітету статистики України «Про затвердження форм та Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських (селищних) радах» №234 від 17.07.2000р., особовий рахунок кожного домогосподарства після його заповнення під час подвірних обходів як у період закладення нових погосподарських книг, так і під час суцільної перевірки та уточнень записів у раніше заведених погосподарських книгах обов'язково повинен бути підписаний членом домогосподарства, що записаний першим (головою домогосподарства), або в разі його відсутності дорослим членом домогосподарства, а також секретарем виконкому сільської ради (або особою, що проводить перевірку та запис).

В погосподарській книзі домоволодіння по вул. Крупської, 59, с Комиші, Охтирського району Сумської області за період з 2001 по 2005роки, підпис під час подвірних обходів у 2001 році ставила ОСОБА_2, у 2002 та 2003 роках - відсутній підпис члена домогосподарства, з 2004 по 2005 подвірний обхід підтверджено підписом ОСОБА_1 (а.с.217)

Згідно довідок від 12.04.2016р., виданих Комишанською сільською радою, ОСОБА_2. проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, в березні 2005року знята з реєстрації; ОСОБА_4 дійсно фактично проживає без реєстрації за цією адресою з березня 2004р.; з 2009р з донькою Аліною, 04.12.2009р.н., а з 2010р. з чоловіком ОСОБА_6, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 49-51)

Разом з цим, Комишанською сільською радою видана довідка №176 від 19.08.2016, згідно якої раніше видані довідки від 12.04.2016 на імя ОСОБА_4 щодо її фактичного проживання у спірному будинку видані на підставі розписок ОСОБА_2 від 27.03.2004р. без перевірки та узгодження цих обставин з ОСОБА_1, тому після уточнення і перевірки інформації з ОСОБА_1 та опитування свідків, фактичним часом вселення ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_4, 1990р.н., рахують лютий місяць 2001р. (а.с. 176 )

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно із ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, керуючись ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги доказ, а саме: довідку Комишанської сільської ради № 176 від 19.08.2016р., оскільки, викладені в ній відомості встановлені на підставі показів ОСОБА_1 та показів свідків, тобто одержані з порушенням порядку, встановленого законом, оскільки до компетенції сільської ради відноситься надання довідок щодо обставин, які отриманні сільською радою під час виконання покладених на неї законом функцій, а допит свідків та оцінка доказів є прерогативою суду під час судового вирішення спору.

Разом з тим, довідки, видані Комишанською сільською радою від 12.04.2016р., суд вважає належними та допустимими доказами по справі, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами, зібраними під час розгляду справи.

Оцінюючи вищевказані докази в сукупності, враховуючи їх належність та допустимість, суд вважає, що правовідносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо купівлі - продажу господарства по вул. Крупської, 59, с. Комиші, виникли у березні 2004році.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 1 ст. 655, ч.1, 5 ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Згідно із ч.1 ст. 657 ЦК України в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Частиною 1 статті 210 ЦК України встановлено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз'яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Таким чином, договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки в силу ст. 657 ЦК України в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, підлягали і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, тому не можуть бути визнані судом дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України, і, відповідно, відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 19 червня 2013 по справі 6-49ц13 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності.

Крім того, із наданих сторонами по праві доказів судом не встановлено факту ухилення відповідача від нотаріального посвідчення правочину.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення факту є необґрунтованими, а в частині визнання дійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та визнання за нею права власності на це майно є безпідставними, тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання дійсними договори купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_18