Cправа №549/175/16-ц
Провадження№2/549/94/16
12 травня 2016 року Чорнухинський районний суд Полтавської області
в складі головуючого-судді Орел І.І.
при секретарі Міщенко Т.А.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт. Чорнухи справу за позовом ОСОБА_1 до Кізлівської сільської ради про визнання права власності на ? частину домоволодіння, -
У квітні місяці 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якому вказує, що 28 вересня 1984 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. 07 березня 2012 року шлюб було розірвано. Проте, навіть після розірвання шлюбу вона проживала однією сім»єю в одному будинку з колишнім чоловіком до дня його смерті 15 вересня 2015 року та вели спільне господарство.
За період подружнього життя з ОСОБА_2 ними було побудовано житловий будинок із господарськими будівлями, який розташований за адресою: с.Кізлівка вул.Загорянська,86/1 Чорнухинського району Полтавської області. Право власності на будинок було оформлене на ім.»ї її колишнього чоловіка. На даний час залишається відкритим питання щодо прийняття спадщини колом спадкоємців, які мають право на спадщину після померлого ОСОБА_2 Тому просила суд визнати право власності на ? частину житлового будинку із господарськими будівлями за нею.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з»явилася, надала до суду заяву в якій прохала суд розглянути цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає.
Треті особи в судове засідання не з»явилися, суду направили заяви, в яких проти позовних вимог не заперечували.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з»явилися суд вважає за можливе розглянути цивільну справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
В судовому засіданні встановлено, що 28 вересня 1984 року між позивачкою та ОСОБА_2 був укладений шлюб. 07 березня 2012 року шлюб сторони розірвали. Проте, навіть після розірвання шлюбу вона проживала однією сім»єю в одному будинку з колишнім чоловіком до дня його смерті 15 вересня 2015 року та вели спільне господарство. За період їхнього подружнього життя з ОСОБА_2 ними було побудовано житловий будинок із господарськими будівлями, який розташований за адресою: с.Кізлівка вул..Загорянська,86/1 Чорнухинського району Полтавської області.
Будинок був зареєстрований на колишнього чоловіка позивачки ОСОБА_2
Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вказане нерухоме майна є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскільки ними був побудований будинок під час перебування в зареєстрованому шлюбі.
Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно ст.70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі і частки майна є рівними.
Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Як роз?яснено в п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з?ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.
Таким чином, оскільки зареєстрований за ОСОБА_2 будинок побудовано у у період шлюбу, будинок є обєктом спільної сумісної власності подружжя, а отже і предметом поділу.
Інші спадкоємці за законом мати померлого ОСОБА_3 та діти ОСОБА_4, ОСОБА_5 не заперечують проти визннаня права власності на частину домоволодіння за позивачкою, тобто невісткою та матір»ю.
Позивачка була дружиною померлого ОСОБА_2 і відноситься відповідно до ст.1261 ЦК України до першої черги осіб, які спадкують майно за законом, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.
Таким чином є всі достатні правові підстави для визнання права власності на частину будинку за позивачкою.
Керуючись ст.328 ЦК України, ст.ст. 61,70 СК України ст. ст. 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
А1) ? частини житлового будинку;
Б) ? частини погребу;
В) ? частини сараю-літньої кухні;
Д) ? частини убиральні;
в) ? частини прибудови;
в1) ? частини прибудови;
№1) ? частини огорожі;
№2) ? частини огорожі;
№3) ? частини вигрібної ями, все майно розташоване за адресою: с. Кізлівка, вул. Загорянська, №86/1 Чорнухинського району Полтавської області.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий