Справа №295/2052/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду із указаним позовом, в обґрунтування вимог за яким зазначила, що 04.05.2004 року Богунським районним судом м. Житомира був встановлений порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться по пров. Гуйвинському, 3 та визначена площа користування для позивача 0,0620 га та відповідача 0,1240 га. Але варіант 1 висновку експерта, як зазначає позивач, фактично відображував 0,0564 га і це стало відомо після укладання договору на виготовлення технічної документації із землеустрою. ОСОБА_2 зазначає у позовній заяві, що скориставшись помилкою експерта, відповідач ОСОБА_3 встановив сітку у вигляді забору та відмовляється її перенести згідно правильного розподілу частки землі. Позивач звернулась до експерта та остання визнала свою помилку, виправила варіант 1 висновку експертизи, що прийнятий судом, але строк перегляду рішення за нововиявленими обставинами пропущений. За словами позивача, правильним рішенням в цій ситуації було б виконати рішення суду щодо розмірів земельних ділянок та прийняти до уваги виправлення експерта, але відповідач відмовився підписувати акт погодження меж, що і стало порушенням її конституційного права та підставою звернення до суду.

На підставі викладеного у позові, ОСОБА_2 просить суд визнати неправомірною відмову ОСОБА_3 у підписанні акту погодження меж земельної ділянки та визнати за позивачем право на приватизацію земельної ділянки розміром 0,0620 га без підпису відповідача.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити. Позивач ОСОБА_2 додала, що в земельному відділі їй повідомили, що в разі наявності рішення суду вона зможе приватизувати земельну ділянку без згоди ОСОБА_3 Саме за рахунок її землі відповідач ОСОБА_3, на переконання позивача, взяв більше землі. Також позивач на питання суду зазначила, що немає необхідності залучати до участі у справі її сестру ОСОБА_4 та доньку ОСОБА_5, яким разом із позивачем за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 04.05.2004 року виділялась земельна ділянка площею 620 кв.м., оскільки за словами позивача, вона має право подавати документи на приватизацію від свого імені та в інтересах доньки й сестри.

Позивач визнала в судовому засіданні, що в її фактичному користуванні перебуває земельна ділянка площею 564 кв.м. Окрім цього уточнила, що в позовних вимогах мова йде про земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Житомир, пров. Гуйвинський, 3А, оскільки позовні вимоги не містили адреси, за якою розташована дана земельна ділянка. Також позивачем було уточнено, під «актом погодження меж земельної ділянки» мався на увазі «протокол встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6 за адресою: пров. Гуйвинський, 3-А в м. Житомирі». Стосовно відмови ОСОБА_3 підписати акт погодження меж земельної ділянки, ОСОБА_2 пояснила суду, що даний протокол їй дали «на руки», після чого його підписала суміжній землекористувач ОСОБА_7, натомість батько відповідача та його представник ОСОБА_8 протокол не підписали (а.с. 79).

На запитання суду позивач ОСОБА_2 відповіла, що не зверталась до суду із позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом, наприклад, зобовязання відповідача знести або переставити паркан, про який йшла мова у позові тощо.

Представники відповідача заперечували в судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_2, надали письмові заперечення (а.с. 45-46). За їх словами, відмова ОСОБА_3 у підписанні акту погодження меж земельної ділянки, яким в ході розгляду справи виявився протокол встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки, нічим не зафіксована, не доведено порушення прав позивача безпосередньо відповідачем. До того ж протокол не містить підписів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 За словами представників ОСОБА_3, позовні вимоги ОСОБА_2 не відповідають положенням цивільного законодавства. Зазначили, що чинним законодавством України не передбачене встановлення повторного порядку користування земельною ділянкою. У ході пояснень представниками відповідача було уточнено, що у власності ОСОБА_3 перебуває житловий будинок, розташований за адресою: м. Житомир, пров. Гуйвинський, 3Б. Встановлення меж земельних ділянок відбувалось у 2005 році, саме тоді забивались кілки, що розділяли земельні ділянки сторін по справі.

Спеціаліст ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що висновок експертизи від 10.03.2003 у справі про встановлення порядку користування земельною ділянкою був підготовлений нею разом із іншими експертами та даний висновок містив технічну помилку, допущену після замірів земельної ділянки. Хто саме із експертів її допустив спеціалісту невідомо. За словами спеціаліста, частка ОСОБА_2 у спільному домоволодінні по пров. Гуйвенському не відповідає частці її земельної ділянки, яка повинна бути розміром 620 кв.м., а по факту 564 кв.м., що було встановлено у 2011 році після того як позивач вирішила приватизувати земельну ділянку.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, з урахуванням розяснень спеціаліста, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 04.05.2004 було розділено земельну ділянку площею 1860 кв.м. по пров. Гуйвинському, 3 в м. Житомирі по 1-му варіанту висновку технічної експертизи від 10.03.2003 року та виділено в користування ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1240 кв.м., а ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельну ділянку площею 620 кв.м. Вказане рішення суду було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області й ухвалою Верховного Суду України та набрало законної сили (а.с. 6-7).

ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласниками житлового будинку по пров. Гуйвинському, 3А, що підтверджується копіями витягів КП «Житомирське обласне МБТІ» Житомирської обласної ради про державну реєстрацію прав (а.с. 62-67).

Як встановлено Богунським районним судом м. Житомира під час розгляду справи № 2-3200/11 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, Житомирської міської ради про коригування меж земельної ділянки, яка перебуває в користуванні, «межі розподілу присадибної земельної ділянки по пров. Гуйвенському, 3 в м. Житомирі на підставі вищезазначеного рішення суду встановлені актом встановлення на місцевості меж розподілу присадибної земельної ділянки від 19.04.2005. Кути повороту межі розподілу присадибної земельної ділянки закріплені на місцевості кілками, які передані на зберігання співвласникам. Відповідно до проведеного розподілу в спільне користування ОСОБА_10 і ОСОБА_5 перейшла земельна ділянка площею 0,0620 га, а в користування ОСОБА_3 земельна ділянка площею 0,1240 га».

Також судом у справі № 2-3200/11 було встановлено, що «порядок користування земельною ділянкою по пров. Гуйвенському, 3 в м. Житомирі встановлений рішенням суду, що набрало законної сили та повторне встановлення порядку користування земельною ділянкою не передбачено законом».

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Згідно листа КП «Житомирський міський центр земельних відносин» від 23.05.2011р., відповідно до виготовленого кадастрового плану земельної ділянки за розмірами встановленими рішенням суду, площа ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 становить 0,0564 га, а ОСОБА_3 0,1296 га (а.с. 11).

Судом також встановлено, що рішенням Житомирської міської ради від 30.08.2012 №411 ОСОБА_2 та ОСОБА_6 був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку по пров. Гуйвенському, 3А в м. Житомирі (а.с. 13).

Як слідує із листа постійної комісії Житомирської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування від 12.09.2014, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04.05.04 має законну силу і виконано в частині перенесення на місцевість поворотних точок межі розподілу по І варіанту технічної експертизи. Проте, в частині площі виділеної позивачу в користування земельної ділянки, у звязку з допущеною експертом помилкою, виконати судове рішення неможливо. На комісії позивачу і суміжному землекористувачу розробниками документації було запропоновано декілька варіантів зміни існуючої межі, які давали змогу виділити у користування ОСОБА_2 земельну ділянку площі 0,0620 га, однак взаємної згоди з суміжним землекористувачем ОСОБА_8 досягнуто не було. Тому, рішенням комісії від 22.11.13 рекомендовано погодити межі земельних ділянок за адресою: пров. Гуйвинський, 3-а та пров. Гуйвинський, 3 згідно фактичного землекористування, а у разі незгоді прийнятим комісією рішенням вирішувати спір в судовому порядку (а.с. 52).

Згідно п. «в» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, серед іншого, визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В той же час, суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

З огляду на встановлені вище обставини справи суд приходить до висновку про необхідність відмови ОСОБА_2 у задоволенні її позовних вимог, оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів порушення її прав на земельну ділянку безпосередньо відповідачем по справі.

Як слідує із встановлених в судовому засіданні обставин справи, різниця у розмірах земельної ділянки, що була виділена у користування позивачу із її фактичним розміром була викликана не протиправними діями відповідача ОСОБА_3, а помилкою судового експерта, що не заперечувалось сторонами у справі та підтверджено спеціалістом ОСОБА_9

Окрім цього суд, відмовляючи гр. ОСОБА_2 в задоволенні її позову виходить також із того, що визнання за позивачем права на приватизацію земельної ділянки по пров. Гуйвинському, 3А в м. Житомирі порушить права громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яким разом із позивачем по справі виділялась у користування зазначена вище земельна ділянка, відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04.05.2004.

Також судом звернуто увагу на те, що позивач, посилаючись у тексті позовної заяви на встановлення відповідачем сітки у вигляді забору (з огляду на помилку експерта) та подальшу відмову ОСОБА_3 у перенесенні забору, не ставить серед позовних вимог зобовязання відповідача усунути такі перешкоди.

Як вбачається із тексті позовної заяви, відмова ОСОБА_3 у перенесенні забору впливає на правильний розподіл часток земельної ділянки.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 13, 15, 16 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Кузнєцов