Справа № 452/1160/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"13" травня 2016 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області 3
у складі: головуючого судді Казана І.С.
при секретарі Топорович В.В.,
із участю: позивача ОСОБА_1,
представника позивача адвоката Цапар М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно, а саме на: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розширення ОПГ площею 0,9417га на території Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1. Позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його тітка ОСОБА_3, після смерті котрої на все її майно, яке належало їй на праві власності та на майно, на яке вона мала право на день смерті, відкрилася спадщина. При житті 16.06.2015 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу. Звернувшись до державного нотаріуса Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі такого через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Оскільки іншого порядку переходу права власності немає, відтак позивач просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати його власником спадкового майна.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Цапар М.В. підтримали позовні вимоги та посилалися на обставини, зазначені в позовній заяві, просили позов задовольнити.
Представник відповідача виконкому Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області на виклик в суд не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; із заявою про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення не звертався, - тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, про що не заперечили позивач та представник позивача.
Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та представника позивача адвоката Цапар М.В., з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав:
Судом установлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 при житті ОСОБА_3 належали земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розширення ОПГ площею 0,9417га на території Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області.
Із виданої виконкомом Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області довідки №2051 від 25.11.2015 року відомо, що станом на 1990 рік у будинку в АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 - голова домогосподарства; ОСОБА_5, ОСОБА_3; тип двору селянський двір.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п. 6 «а» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. За п. 6 «г» даної постанови згідно із ст. 4 постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4. Із довідки виданої виконкомом Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області довідки №3091 від 08.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, до дня смерті постійно проживав у будинковолодінні в АДРЕСА_1, разом із дружиною ОСОБА_5 та дочкою ОСОБА_3.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5.
Як установленому у судовому засіданні спадщину після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично прийняла їх дочка ОСОБА_3 по закону в порядку спадкування першої черги, однак в нотаріальну контору для оформлення спадщини не зверталася.
Із заповіту від 16.06.2015 року відомо, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті розпорядилася про все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, - відповідно заповіла своєму племіннику ОСОБА_1, - позивачу в цивільній справі.
Із приводу спадкування позивач звертався до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено в оформленні права власності через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.
Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Також відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1233 ЦК України ОСОБА_1 являється спадкоємцем по заповіту майна ОСОБА_3; інші спадкоємці обов'язкової частки за ст. 1241 ЦК України відсутні.
Ураховуючи вище наведені норми законів у сукупності з поясненнями позивача, суд прийшов до переконання, що позов ОСОБА_1 є підставний та підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218, 226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, 1972 року народження, який зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1, - в порядку спадкування по заповіту після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3:
-право власності на житловий будинок АДРЕСА_1;
-власником земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розширення ОПГ площею 0,9417га на території Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області, що належали спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів із дня отримання його копії.

Суддя