Справа № 428/6350/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, посилаючись на наступне.

Сторони з 11.08.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, проте шлюб було розірвано згідно із рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області. Від шлюбу вони мають неповнолітніх синів, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом з відповідачем та знаходиться на її утриманні. Позивач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей надає постійно та приймає участь у їх вихованні. Відповідач жодного дня не працювала та на даний час не працює, батьки позивача також надають їй матеріальну допомогу. Спірна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, була придбана сторонами в період шлюбу, але право власності на неї було оформлено щодо відповідача, тому що на той час між ними відносини були дуже гарні. На даний час позивач бажає поділити спірну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, в рівних частках, щоб гарантувати захист своїх прав та інтересів в майбутньому.

Відповідач надала письмові заперечення проти позову, в яких вказала, що спірна квартира була придбана матір'ю відповідача за власні кошти, які вона отримала від продажу своєї квартири.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Також вказав, що він просить суд саме про визнання за кожною із сторін права власності на 1/2 частку спірної квартири, а не про виділ часток квартири у натурі.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала, просила суд у їх задоволенні відмовити, надавши заперечення на позов. Вказала, що позивач паплюжить всі обставини справи та обмовляє її, він кинув відповідача з дітьми та пішов до іншої жінки, але про це в позові не пише. Позивач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Спірну квартиру вона придбала за її власні кошти, які вона отримала внаслідок продажу іншої квартири. Договір купівлі-продажу спірної квартири був укладений 29 березня 2012 року, а позивач лише дав згоду на його укладення, тому він і не пам'ятає вартості спірної квартири. Спірна квартира була придбана за власні кошти відповідача, тому вона є одноособовим власником цієї квартири.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила у задоволенні позову відмовити.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснила, що вона є матір'ю відповідача ОСОБА_2. Вона, та дві її доньки (ОСОБА_2 та ОСОБА_7.) продали трикімнатну квартиру, що знаходилася у їх спільній власності, за адресою: АДРЕСА_2. При цьому, після продажу квартири ОСОБА_8 віддала ОСОБА_2 свою частку грошей, отриманих від продажу вищевказаної квартири. Після цього, ОСОБА_2 на гроші, які були отримані нею від продажу вищевказаної трикімнатної квартири та які були отримані нею від ОСОБА_8, придбала однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3, а потім продала вказану однокімнатну квартиру та за 12000 доларів США та придбала двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2 кохала свого чоловіка та довіряла йому, проте чоловік (ОСОБА_1 працював нерегулярно та грошей не мав. Під час укладення договору купівлі-продажу спірної квартири вона, ОСОБА_6, у нотаріуса присутня не була.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_7 пояснила, що вона є сестрою відповідача ОСОБА_2. Коли сторони уклали шлюб, то у них не було власної квартири і вони жили на орендованій квартирі, в цілому сторони за її спостереженнями жили бідно. Після продажу трикімнатної квартири за 17800 доларів США за адресою: АДРЕСА_2, вона віддала свою частку отриманих грошей ОСОБА_2 з метою надання їй фінансової допомоги у купівлі своєї власної квартири. Вона, ОСОБА_7, підтверджує, що після продажу вказаної трикімнатної квартири 18.01.2011 року її сестрою була складена письмова розписка про отримання від неї грошей. Після цього, ОСОБА_2 на гроші, які були отримані нею від продажу вищевказаної трикімнатної квартири та які були отримані нею від ОСОБА_8, за 11700 доларів США придбала однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3, а потім продала вказану однокімнатну квартиру та за 12000 доларів США та придбала двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Під час укладення договору купівлі-продажу спірної квартири вона, ОСОБА_7, у нотаріуса присутня не була.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_9 пояснила, що вона мала гарні відносини із обома сторонами по справі. Спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, купувала мати відповідача ОСОБА_2, про що їй відомо зі слів відповідача та їх спільних знайомих. Перед купівлею спірної квартири відповідач, мати відповідача та сестра відповідача продали належну їм трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2. Позивач ОСОБА_1 не брав матеріальної участі у купівлі спірної квартири, про що їй відомо зі слів інших осіб. Під час укладення договору купівлі-продажу спірної квартири вона, ОСОБА_9, у нотаріуса присутня не була.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_10 пояснив, що він є колишнім чоловіком ОСОБА_7, яка є сестрою відповідача ОСОБА_2 У шлюбі з ОСОБА_7 він перебував з 2007 року по 26.06.2012 року. Йому відомо, що мати відповідача ОСОБА_2 продала трикімнатну квартиру по АДРЕСА_2 та гроші, отримані від продажу квартири, поділила навпіл - половину залишила собі для придбання іншої квартири, а другу половину в сумі близько 8 тисяч доларів США віддала ОСОБА_2 для спільного придбання з позивачем їх власної квартири. Спочатку сторони придбали однокімнатну квартиру по АДРЕСА_3, а потім продали її та придбали двокімнатну квартиру за 14 або 16 тисяч доларів, точно він не пам'ятає. Про ціну вищевказаних квартир та отримані сторонами кошти йому відомо зі слів інших осіб, під час укладення договору купівлі-продажу спірної квартири віна у нотаріуса присутній не був.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданим 11 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, ОСОБА_1 та ОСОБА_11 11 серпня 2007 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 499. Прізвище дружини після одруження - ОСОБА_2.

Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданим 15 січня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, ОСОБА_4 народився 05 січня 2008 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 18. Батьком записаний ОСОБА_1, матір'ю - ОСОБА_2.

Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5, виданим 17 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_5 народився 24 вересня 2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 820. Батьком записаний ОСОБА_1, матір'ю - ОСОБА_2.

Копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 18.01.2011 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу С.О. Малаховим за номером в реєстрі 146, підтверджується, що ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 продали квартиру АДРЕСА_2 за 116800 грн.

Копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 18.01.2011 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори О.М. Фесенко за номером в реєстрі 2-123, підтверджується, що ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_3 за 24727 грн.

Копією заяви ОСОБА_1 від 11.01.2011 року підтверджується, що ОСОБА_1 дав нотаріально посвідчену згоду своїй дружині на купівлю за їх спільні кошти квартири АДРЕСА_3.

Згідно із копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 26.12.2011 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу С.О. Малаховим за номером в реєстрі 5008, ОСОБА_2 продала квартиру АДРЕСА_3 за 22586 грн.

Згідно із копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 29.03.2012 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу С.О. Малаховим за номером в реєстрі 670, та згідно із копією витягу з Державного реєстру правочинів № НОМЕР_6 від 29.03.2012 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2. Квартира придбана за 42495 грн.

Змістом пункту 1.6 вищенаведеного договору та копією заяви ОСОБА_1 від 29.03.2013 року підтверджується, що ОСОБА_1 дав нотаріально посвідчену згоду своїй дружині на купівлю за їх спільні кошти квартири АДРЕСА_1.

Копією трудової книжки позивача ОСОБА_1 НОМЕР_7 від 01.07.2005 року підтверджується, що в період з 12.04.2011 року по 04.02.2013 року ОСОБА_1 безперервно працював на посадах торговельного представника ТОВ «Галіал», торговельного агента Луганської філії ТОВ «КСК-Інтертрейд» «Луга-Нова», менеджера зі збуту Луганської філії ТОВ «КСК-Інтертрейд» «Луга-Нова», менеджера зі збуту філії ПрАТ «Луганський лікеро-горілчаний завод Луга-Нова».

Главою 8 Сімейного кодексу України регулюється право спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Суд враховує, що квартира АДРЕСА_1 була придбана 29.03.2012 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу. Тобто, спірна квартира була придбана ОСОБА_2 в період перебування її у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, який у свою чергу надав нотаріально посвідчену згоду на купівлю вказаної квартири за спільні кошти сторін.

Придбання спірної квартири згідно із договором купівлі-продажу відбулося за ціну в розмірі 42495 грн., інших письмових доказів щодо ціни спірної квартири сторонами не надано, у зв'язку із чим твердження сторін про придбання спірної квартири за 12 або 16 тисяч доларів США є необґрунтованими.

Показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6 щодо ціни спірної квартири та джерел, з яких відповідачем було одноосібно сплачено ціну за спірну квартиру, суд оцінює критично, адже вказані свідки не були присутні під час нотаріального посвідчення угоди купівлі-продажу квартири та не були свідками передачі грошей від покупців квартири до продавця квартири. Про ціну спірної квартири та про можливий факт купівлі квартири виключно за кошти ОСОБА_2 їм відомо зі слів інших осіб та із власних спостережень щодо способу життя сторін як однієї сім'ї.

З'ясовуючи обґрунтованість пояснень відповідача ОСОБА_2 про те, що спірна квартира була придбана нею за кошти, які вона отримала від продажу іншої квартири за адресою: АДРЕСА_3, суд враховує, що у договорі купівлі-продажу спірної квартири вказано, що квартира придбана за 42495 грн., в той час як ОСОБА_2 продала 26.12.2011 року квартиру АДРЕСА_3 за 22586 грн. Тобто грошей, які ОСОБА_2 отримала від продажу однокімнатної квартири по АДРЕСА_3 не могло вистачити на придбання спірної двокімнатної квартири. Більш того, квартира за адресою: АДРЕСА_3, була придбана ОСОБА_2 та продана нею за наявності нотаріально посвідченої згоди її чоловіка ОСОБА_1 на купівлю квартири за спільні кошти (а.с. 97) та на продаж квартири (а.с. 44).

Суд критично оцінює достовірність відомостей, які викладені у копії розписки від 18.01.2011 року, складеною 18 січня 2011 року ОСОБА_2 про отримання нею від продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2, грошових коштів в сумі 96000 грн. в якості часток її самої та її сестри (а.с. 47). Продаж вказаної квартири згідно договору купівлі-продажу був здійснений трьома продавцями, яким належало по 1/3 частці квартири, за 116800 грн. Тобто, 2/3 частки від отриманих за квартиру грошей складає не 96000 грн., як вказано у розписці, а 77788 грн., у зв'язку із чим відомості про отримання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 96000 грн. згідно вищевказаної розписки не узгоджуються з іншими письмовими доказами по справі.

Суд також враховує, що в період придбання спірної квартири позивач ОСОБА_1 був офіційно працевлаштований, тобто здійснював трудову діяльність, за рахунок доходів від якої міг брати участь у витратах на придбання спірної квартири.

Отже, судом встановлено, що спірна квартира була придбана сторонами в період перебування у зареєстрованому шлюбі, в той час як твердження відповідача та її представника про придбання спірної квартири виключно за кошти, що належали відповідачу одноосібно, не знайшли свого обґрунтування в ході розгляду справи.

У зв'язку із вищевикладеним, суд вважає, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної приватної власності сторонам по справі, а отже позовні вимоги про визнання права власності на 1/2 частку квартири за кожною із сторін підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що в судовому засіданні 19.01.2016 року позивач пояснив, що його прохання у позовній заяві про виділ у власність 1/2 часток спірної квартири сторонам є проханням про поділ квартири та визнання права власності на 1/2 частку квартири. Застосовуючи слово «виділ» він із посиланням на статті 69,70 Сімейного кодексу України просить про поділ спірного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем було сплачено судовий збір за подачу позову в сумі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією від 10.07.2015 року (а.с. 1). Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму судових витрат в розмірі 243,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, суму судових витрат в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 20 січня 2016 року.

Суддя Д. Б. Баронін