РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2016 року Провадження №2-о/425/199/16

Справа № 425/3140/16-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі: головуючого судді Коваленка Д.С., секретар Кравченко Л.О., за участю заявниці ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Рубіжанського міського суду Луганської області, справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Хрустальнинський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області про встановлення факту смерті,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із заявою, де заінтересованими особами вказала: Хрустальнинський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області про встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 07 березня 2015 року в місті Алчевську Луганської області.

У судове засідання для розгляду справи по суті, призначене на 24 жовтня 2016 року, заявилась заявниця. Заінтересовані особи не зявилась, але подали заяви якими справу просили розглянути без участі їх представників.

Позиція заявниці полягала у тому, що ОСОБА_2, який помер 07 березня 2015 року в місті Алчевську Луганської області, був її сином. Але у звязку із тим, що він помер у цьому місті, на території якого проводиться антитерористична операція і на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, заявниця не може отримати лікарське свідоцтво про смерть. Як наслідок, заявниця не може зареєструвати факт смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану, що унеможливлює реалізації нею права на спадщину.

Заінтересовані особи проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечували.

У судовому засіданні була допитана у якості свідка: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3). Вона дала наступні показання: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 був її сином. Останній проживав у Алчевську Луганської області за адресою: АДРЕСА_1, разом із нею та був інвалідом 2 групи (хвороба серця). І у звязку із серцевою недостатністю 07 березня 2015 року ОСОБА_2 вночі, знаходячись вдома, помер. ОСОБА_3 особисто викликала міліцію та швидку медичну допомогу, які приїхавши констатувала смерть ОСОБА_2. Поховали померлого на міському цвинтарі міста Алчевськ Луганської області за християнськими звичаями. Всіма діями з поховання вона особисто займалась.

Відповідно до положень частини 2 статті 49 Цивільного кодексу України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Положення частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачають, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення її померлою.

Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоровя або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545.

Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.) ; у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.) ; забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.).

Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 був сином ОСОБА_1 (а.с.7).

Померлий ОСОБА_2 мав зареєстроване місце проживання та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 5, показання свідка), разом із матір`ю: ОСОБА_1, при цьому був інвалідом 2 групи (хвороба серця). Саме у звязку із серцевою недостатністю 07 березня 2015 року ОСОБА_2 вночі, знаходячись вдома, помер. ОСОБА_3 особисто викликала міліцію та швидку медичну допомогу, які приїхавши констатувала смерть ОСОБА_2. Поховали померлого на міському цвинтарі міста Алчевськ Луганської області за християнськими звичаями. Всіма діями з поховання вона особисто займалась.

Однак місто Алчевськ Луганської області, згідно положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. А згідно положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, місто Алчевськ Луганської області входять до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Тому у звязку із тим, що смерть ОСОБА_2 настала на території міста Алчевськ Луганської області, на території якого, нині, жодний орган державної влади України не працює та відбувається антитерористична операція, суд погоджується із тим, що отримати документи, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України, про встановлення факту смерті, не є можливим.

Зважаючи на це та доведеність факту смерті ОСОБА_2, а також необхідність державної реєстрації цього факту органами державної влади України для реалізації заявником своїх прав, суд вважає за можливе встановити факт того, що 07 березня 2015 року ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) помер в місті Алчевськ Луганської області, а тому заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, слід задовольнити.

Таким чином, керуючись статтями 208,209,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті 07 березня 2015 року ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) в місті Альчевськ Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Д.С. Коваленко