Справа № 609/966/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2016 р. Шумський районний суд Тернопільської області

В складі головуючого суду ОСОБА_1

За участю секретаря Кухарчук О.М.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_4.

В судове засідання позивачка не зявилася, представила письмову заяву, в

якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Згідно позовної заяви позивачки вбачається, що 13.12.2007 року помер батько позивачки - ОСОБА_4. Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається: із 1/3 частини домоволодіння, що знаходиться в с.Бриків по вул.Польова,14 Шумського району Тернопільської області,дане домоволодіння відносилось до колгоспного двору, головою якого був померлий, 1/3 частина домоволодіння належить позивачці, як члену колгоспного двору, інша 1/3 частина домоволодіння належить відповідачу ОСОБА_3.

Позивачка зверталася у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак її було надано відмову у якій зазначено, що не подано документів, що підтверджують належність житлового будинку померлому ОСОБА_4, тому неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, отже необхідно звернутися до суду.Просить позов задоволити та визнати за нею право власності на спадкове майно.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, однак представила заяву із якої слідує, що позовні вимоги визнає повністю, просить позов задоволити в повному обємі.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Із свідоцтва про смерть cерії І-ИД № 206900, що видане відділом ДРАЦ Шумського райуправління юстиції у Тернопільській області 12.07.2016 року вбачається, що 13.12.2007 року помер ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, а саме : домоволодіння у с.Бриків по вул.Польова,14 Шумського району, яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.11.1986 року, посвідченого Лановецькою державною нотаріальною конторою.

Дане домоволодіння відносилось до соціальної групи колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_4.

Згідно архівного витягу №545 від 13.07.2016р. виданого архівним відділом Шумської РДА станом на 01.07.1990 року в будинку в с.Бриків по вул.Польова,14 Шумського району проживали померлий , ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які були членами колгоспного двору, позивачу, як члену колгоспного двору належить 1/3 частина домоволодіння, у с.Бриків по вул.Польова,14 Шумського району Тернопільської області, іншим членам колгоспного двору належить також по 1/3 частині домоволодіння, у с.Бриків по вул.Польова,14 Шумського району Тернопільської області.

Померлий залишив заповіт, посвідчений секретарем виконкому Бриківської сільської ради 07.04.2000 року, згідно якого заповів все спадкове майно позивачці ОСОБА_2.

Згідно повторного свідоцтва про одруження позивачки серії I-ИД № 125115 виданого 25 травня 2016 року Шумським відділом ДРАЦ ГТУЮ у Тернопільській області вбачається, що позивачка одружилась із ОСОБА_5 та після одруження їй було присвоєно прізвище « Коваль».

При зверненні до Шумської державної нотаріальної контори 12.07.2016 року за № 190/01-16 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутися до суду.

У відповідності до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

У відповідності до ст. 112 ЦК Української РСР Майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

У відповідності до ст.120 ЦК Української РСР Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Зважаючи на викладені вище обставини суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки, як було доведено у судовому засіданні, домоволодіння відносилось до соціальної групи колгоспних дворів, позивачка була членом даного двору,тому її належить 1/3 частина домоволодіння , а іншу 1/3 частину вона спадкує по заповіту від померлого.

На підставі наведеного, керуючись ст. 328,392, 1216,1233,1235 ЦК України , ст.ст. 212-214 ЦПК України , ст.ст. 112,120 ЦК Української РСР, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково .

Визнати право власності на спадкове майно за ОСОБА_2 після померлого ОСОБА_4, який помер 13.12.2007 року в порядку спадкування за заповітом, а саме на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, з відповідною часткою господарських будівель і споруд у с.Бриків по вул.Польова,14 Шумського району Тернопільської області.

В решті позовних вимог відмовити.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору на підставі п.9 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Рішення вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_1