Справа № 487/8863/15-ц
Провадження № 2-о/487/23/16
РІШЕННЯ

Іменем України

11.01.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого - судді Андрощука В.В., при секретарі Забродській Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту національної належності, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності до національності «болгарин».

В обґрунтування заяви посилався на те, що його батько, дідусь є болгарами, однак документи, що підтверджують дану обставину не збереглися. Фактично він (ОСОБА_1О.) народився в сімї болгар. Дід походив з сімї болгар, що іммігрували до Миколаєва під час Німецько-Румунської окупації. Він (заявник) вважає себе болгарином, підтримує стосунки з родичами, які проживають в Болгарії, святкує болгарські свята, одружений з жінкою, що походить з сімї болгар. На даний час прагне відновити та зберегти етнічне походження свого роду відповідно до положень Закону України «Про національні меншини». Оскільки на даний час в жодному документі, які йому видавались, не вказано його національності, вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В судовому засідання ОСОБА_1 не був присутнім. Подав письмову заяву, в якій підтримав свої вимоги, просив їх задовольнити та розглянути справу без його участі.

Представник заінтересованої особи - Корабельного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиціі до суду не зявився. Повідомлень про поважність причин неявки в судове засідання, а також заперечень проти задоволення заяви ОСОБА_1 від заінтересованої особи не було.

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст.256 ЦПК України визначено перелік фактів, що встановлюються судом.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи.

Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до ст.11 Конституції України, держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етничної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України.

Національність національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи, яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси, яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуття національної ідентичності.

Відповідно до положень ст.ст.1,3,11 Закону України «Про національні меншини в Україні» держава гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної свідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При збереженні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невідємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та суспільності між собою. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до ст.300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність, збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п.п.2.13,2.16.7 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та регулювання» підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду, в якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Враховуючи обґрунтованість доводів заявника щодо приналежності його батька та дідуся до національності «болгарин», його бажання встановити національну приналежність, а саме обрати національність батька, як болгарина, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.6,10,11,60,79,88,209-212,215,218,256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт приналежності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 до національності «болгарин».

Зобовязати Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиціі внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 за №472 від 16 листопада 1968 року, де в графі національність зазначити «болгарин».

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст.294-296 ЦПК України.

СУДДЯ: В.В. АНДРОЩУК