25.10.2016 Єдиний унікальний № 371/322/16-ц
Провадження № 2/371/233/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

з секретарем Січкаренко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення коштів за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним,

У С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення коштів за договором позики, мотивуючи заявлені вимоги тим, що з відповідачем 27 лютого 2013 року уклав договір позики, згідно з яким відповідач взяв у нього в борг 6000 евро, які зобовязувався повернути в строк до 01 травня 2013 року. Позику підтвердив розпискою. До даного часу борг відповідачем не повернуто, тому просив стягнути з нього в судовому порядку борг в розмірі, що за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, еквівалентний 6000 евро та понесені судові витрати у виді судового збору. До початку розгляду справи позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій крім заявлених вимог просив стягнути з відповідача проценти від суми позики за період з 28 лютого 2013 року по 27 квітня 2016 року в розмірі, що еквівалентний на день ухвалення рішення 2373,34 евро, та 3 % річних за період з 02 травня 2013 року по 27 квітня 2016 року в розмірі, що еквівалентний 538,03 евро.

Ухвалою Миронівського районного суду від 06 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним. Вимоги за зустрічним позовов обєднано в одне провадження з первісним позовом.

Частина 3 ст. 31 ЦПК України проголошує процесуальним правом сторін закінчити справу укладенням мирової угоди на будь - якій стадії цивільного процесу.

Використовуючи надане законом право, сторони у даній справі позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_5 скористалися передбаченою чинним законодавством можливістю вирішити спір шляхом укладення мирової угоди. В судовому засіданні сторони зробили спільну заяву і надали суду укладену та підписану мирову угоду з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок.

За умовами мирової угоди відповідач ОСОБА_5 визнає факт наявності у нього заборгованості перед позивачем за договором позики від 27 лютого 2013 року, розмір якої станом на дату укладення цієї мирової угоди складає 3000 (три тисячі) евро та зобовязується погасити заборгованість в готівковій формі шляхом передачі грошових коштів позивачу за погодженим сторонами графіком платежів. Позивач підтверджує той факт, що розмір заборгованості відповідача, зазначений у мировій угоді, є остаточним, іншої заборгованості перед ним відповідач не має.

Сторони також передбачили порядок підтвердження сплати грошових коштів на погашення боргу, наслідки порушення графіку платежів.

Суд перевірив та встановив, що виявлена воля сторін мирової угоди є вільною.

Зазначена мирова угода приєднана до справи. Сторонам розяснені наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачені ст. 206 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК України, закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Мирова угода укладена за наявності факту порушення субєктивного права, який вже відбувся, на основі взаємних поступок сторін, має двосторонній характер, оскільки права і обовязки виникли у обох сторін, її субєктами є протилежні сторони.

Суд перевірив та встановив, що виявлена воля сторін мирової угоди є вільною, не порушені будь - чиї права та інтереси, мирова угода не шкодить державним і громадським інтересам, під виглядом мирової угоди не затверджується незаконна угода, не втілюється договір, не повязаний з предметом позову.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 175, п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі та виносить ухвалу про закриття провадження у справі та про визнання мирової угоди.

Питання розподілу судових витрат сторони не передбачили в мировій угоді.

Згідно правил ч. 2 ст. 89 ЦПК України в разі, якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

Зважаючи на вказані положення, суд розподіляє судові витрати між сторонами в рівних частках.

Звертаючись до суду з позовом, позивач сплатив 1769 гривень та 677 гривень 64 копійки судового збору, всього 2446 гривень 64 копійки.

Відповідач, звертаючись із зустрічним позовом сплатив 551 гривню 20 копійок судового збору.

Враховуючи розмір сплаченого сторонами судового збору, з відповідача на користь позивача підлягає сплаті судовий збір в сумі 947 гривень 72 копійки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 175, п. 4 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати мирову угоду, укладену ОСОБА_1 та ОСОБА_5у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення коштів за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним, за умовами якої :

Відповідач ОСОБА_5 визнає факт наявності у нього заборгованості перед позивачем за договором позики від 27 лютого 2013 року, розмір якої станом на дату укладення мирової угоди складає 3000 (три тисячі) евро, вимоги про стягнення якої є предметом позову у справі.

Відповідач ОСОБА_5 зобовязується погасити заборгованість в розмірі 3000 (три тисячі) евро в готівковій формі шляхом передачі грошових коштів позивачу ОСОБА_1 за наступним погодженим сторонами графіком платежів:

- 500 евро - 25 жовтня 2016 року;

- 500 евро - до 30 листопада 2016 року;

- 500 евро - до 31 грудня 2016 року;

- 500 евро - до 31 січня 2017 року;

- 500 евро - до 28 лютого 2017 року;

- 500 евро - до 31 березня 2017 року.

Відповідач має право достроково сплатити борг, визначений умовами мирової угоди.

Належним підтвердженням сплати відповідачем ОСОБА_5 коштів згідно графіку платежів є написана за підписом позивача ОСОБА_1 розписка про отримання коштів згідно мирової угоди.

У випадку порушення відповідачем в строк більш, ніж 5 календарних днів, будь-якого платежу за графіком, в день такого прострочення виконання відповідачем настає термін погашення усієї суми заборгованості, що залишається несплаченою станом на цей день. За примусовим стягненням такої заборгованості позивач звертається в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Сторони підтвердили, що сума заборгованості, обумовлена умовами мирової угоди, є остаточною, не підлягає перегляду сторонами, після підписання мирової угоди іншої заборгованості у відповідача перед позивачем не існує.

Позивач підтвердив, що не буде мати до відповідача претензій щодо сплати заборгованості за договором позики від 27 лютого 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 947 гривень 72 копійки понесених ним судових витрат у виді судового збору.

Провадження у справі закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_6

Згідно з оригіналом.

Суддя Л.О.Капшук