Справа № 474/534/16-ц
Провадження № 2/474/204/16
РІШЕННЯ

Іменем України

31.10.16року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - відділ Держгеокадастру у Врадіївському районі про визнання права власності на земельну ділянку за законом, -

встановив:

08.08.2016р. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позивних вимог, просить визнати за нею як спадкоємцем за законом після смерті своєї матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, право приватної власності на 1/4 земельної ділянки площею 7,65 га (ділянка 1, кадастровий номер НОМЕР_1; ділянка 2, кадастровий номер НОМЕР_2; ділянка 3, кадастровий номер НОМЕР_3), яка розташована в межах Дображанівської сільської ради Врадіївського району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що її мати за життя успадкувала після чоловіка та батька позивача ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 земельну ділянку 7,65 га, яка розташована в межах Дображанівської сільської ради Врадіївського району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та замовила технічну документацію з метою виготовлення на своє ім'я Державного акту на право власності на вказану земельну ділянку, але померла не встигнувши його виготовити. Враховуючи, що вона та її сестра ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті своєї матері та оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку відсутній, вона не взмозі оформити свої спадкові права, що і було підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії та звернення з вказаним позовом до суду.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, проте представник позивача подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить провести розгляд справи за його відсутності, судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, проте звернулася до суду з телефонограмою № 168 від 28.10.2016р., в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачами пред'явленого до них позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд прийшов на підставі наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи та таке визнано сторонами, позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого Врадіївською районною державною адміністрацією 22.10.2003р., ОСОБА_5 належала земельна ділянка загально площею 7,65 га, яка розташована в межах території Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, та яка складається з трьох ділянок: ділянка 1, площею 2,85 га, кадастровий номер НОМЕР_1; ділянка 2, площею 2,41 га, кадастровий номер НОМЕР_2; ділянка 3, площею 2,39 га, кадастровий номер НОМЕР_3.

ОСОБА_4 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_5 1/2 вказаної земельної ділянки площею 7,65 га та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.07.2007р., зареєстрований в реєстрі № 276, що підтверджується листом Врадіївської державної нотаріальної контори № 893/01-16 від 31.10.2016р. та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 45601437 від 31.10.2016р.

Після смерті матері відкрилась спадщина за законом, до якої входить земельна ділянка площею 7,65 га, що знаходиться на території Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідченого Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого Врадіївською райдержадміністрацією 22.10.2003р., та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 221.

ОСОБА_4 за життя замовила технічну документацію в землевпорядній організації з метою виготовлення на своє ім'я Державного акту на право власності на вказану земельну ділянку, але померла не встигнувши його виготовити.

Після смерті ОСОБА_4 за заявами позивача та відповідача Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 115/2014.

З матеріалів спадкової справи № 115/2014 слідує, що позивач 05.09.2015р., а відповідач 17.09.2016р. отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 7,20 га, яка розташована в межах території Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, та яка складається з трьох ділянок: ділянка 1, площею 2,67 га, кадастровий номер НОМЕР_5; ділянка 2, площею 2,50 га, кадастровий номер НОМЕР_6; ділянка 3, площею 2,03 га, кадастровий номер НОМЕР_7.

Вказана земельна ділянка загальною площею 7,20 га належала ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8, виданого Врадіївською райдержадміністрацією 22.10.2003р., та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 220.

Постановою № 1123/02-14 від 18.05.2016р. державний нотаріус Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Фоменко С.П. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 6,75 га, посилаючись на відсутність документів, які посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Врадіївському районі про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 29-14.12-0.4-1121/25-16 від 24.06.2016р., власником земельної ділянки площею 7,65 га, що розташована на території Дображанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області є ОСОБА_5. Вартість земельної ділянки становить 107 619 грн. 43 коп.

Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, особи мають право на спадкування за законом.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Зазначене положення також закріплено в ст.ст. 81 та 131 ЗК України, п. 22-1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", згідно яких громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

За вимогами ст.ст. 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті своєї матері, державний акт на право приватної власності на землю, площею 7,65 га, ОСОБА_4 за життя не встигла виготовити, позивач не має іншої можливості, аніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину за законом, яке у неї виникло у зв'язку із смертю матері, а відтак позов є законним і обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України та думку представника позивача судові витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 158, 174, 197, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - відділ Держгеокадастру у Врадіївському районі про визнання права власності на земельну ділянку за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, право приватної власності на ? земельної ділянки площею 7,65 га, яка складається з трьох ділянок: ділянка 1, площею 2,85 га, кадастровий номер НОМЕР_1; ділянка 2, площею 2,41 га, кадастровий номер НОМЕР_2; ділянка 3, площею 2,39 га, кадастровий номер НОМЕР_3, та знаходиться на території Дображанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідченого Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого Врадіївською районною державною адміністрацією 22.10.2003р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення Врадіївського районного суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ф.Г. Сокол