Справа № 478/2104/16-ц Провадження № 2/478/398/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2016 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Іщенко Х.В.,

при секретарі Луговській А.І.,

за участю :

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Казанка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

26.09.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області, просив визнати за ним, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Позивач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача за довіреністю - ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві і просила його задовольнити.

Представник відповідача - Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність відповідача на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 володіє та користується житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у вищевказаному будинку позивач проживає постійно з квітня 2005 року.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.321, ст. 328 ЦК України право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Оскільки позивач добросовісно, з квітня 2005 року заволодів чужим майном - житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, понад десять років відкрито, безперервно ним володіє, за ним може бути визнано право власності на це нерухоме майно за набувальною давністю згідно ч.1 ст. 344 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 344 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

На рішення може бути подана апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: