Провадження № 2-4967/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року Солом'янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого- судді -Кушнір С.І,

при секретарі - Беро В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 12.07.2016 р. звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що 09 липня 2011 р. вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає та в подальшому буде проживати разом з нею. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02.11.2015 р. з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі ? частки усіх видів заробітку відповідача. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, з листопада 2015 р. вони не проживають разом, шлюбні відносини фактично припинені, а подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, наведених в позовній заяві, та просили задовольнити. Позивач в судовому засіданні пояснила, що з листопада 2015 р. вони з відповідачем не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з позивачкою. Вважає, що примирення між ними не можливе.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, суд, заслухавши думку позивача та її представника, які не заперечували проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 липня 2011 р. Сторони від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З листопада 2015 р. сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, мешкають окремо.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 р. стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім'ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У зв'язку з укладенням шлюбу позивач змінила своє прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1. У судовому засіданні позивач висловила бажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем ОСОБА_1.

В порядку ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551, 20 грн.

З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212 -215, 223, 224-226, 228, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 09 липня 2011 р. в Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 928) розірвати.

Залишити ОСОБА_1 після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кушнір С.І.