У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Євтушенко О.І., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Терракс» ЛТД про стягнення пені, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_5, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 06 квітня 2005 року між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Терракс» ЛТД (далі - ТОВ «Терракс» ЛТД) укладений договір комісії № 73 на будівництво об'єкта нерухомості та додатки № 1,2,3 згідно яких відповідач зобов'язався здійснити дії для будівництва об'єкта нерухомості сімейно-оздоровчого комплексу, розташованого в прибережній зоні в районі 8-ої станції Великого Фонтану, АДРЕСА_1 з метою передачі у власність ОСОБА_4, апартаментів під будівельним номером АДРЕСА_1, загальною площею 145,3 кв.м.

За умовами договору строк передачі об'єкта нерухомості визначений - 25 грудня 2007 року, до настання якого відповідачзобов'язався здати будинок в експлуатацію і протягом 45 днів з моменту введення будинку в експлуатацію передати у власність.

Посилаючись на те, що відповідач порушив зобов'язання щодо передачі вказаного об'єкта у власність протягом 45 днів з моменту введення будинку в експлуатацію, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь пеню на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у загальному розмірі 4 622 334 гривні 45 копійок.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року, в задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до ТОВ «Терракс» ЛТД про стягнення пені - відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_5, просить скасувати рішення суду першої та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що сторонами в Договорі обумовлено і розмежовано види відповідальності відповідача за порушення взятих на себе зобов'язань. Встановивши, що за умовами п.2.3 Договору апартаменти мають бути передані позивачу впродовж 45-ти днів з моменту введення об'єкту нерухомості в експлуатацію за актом приймання-передачі та, врахувавши, що спірний об'єкт не введено в експлуатацію, у зв'язку з чим перебіг строку, за порушення якого настає відповідальність у вигляді пені, не розпочався, а також, що позивачем кошти за договором комісії внесені не в повному обсязі, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Крім того, встановивши, що відповідач зобов'язаний здійснити дії з будівництва сімейно-оздоровчого комплексу, які згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 відносяться до категорії нежитлових будівель, сплачені кошти не залучені позивачем для будівництва житла для власних потреб, суди дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин Закону України «Про захист прав споживачів».

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судамидопущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня О.І. Євтушенко О.М. Ситнік