Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2016 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Юрївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа по справі - ОСОБА_3,

про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ,

В с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що з 27.11.2001 року перебувала з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.12.2008 року було розірвано. Від сумісного проживання з відповідачем по справі мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є повнолітнім.

На даний час син сторін ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання в Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту ім. академіка ОСОБА_4 та термін навчання встановлений з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. У зв»язку з продовженням сином навчання позивачка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, оскільки коштів останньої не достатньо для забезпечення всіх потреб сина. Однак, добровільно надавати матеріальну допомогу відповідач відмовляється.

Вказуючи на те, що відповідач працює водієм в ТОВ «Єкатиринославхліб», щомісячно отримуючи заробітну плату в розмірі близько трьох тисяч гривень, при цьому інших неповнолітніх дітей не має та стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, посилаючись на ст. ст. 18, 182, 198, 199, 200 СК України позивачка просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, при цьому позовні вимоги повністю підтримала (ас. 68).

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, надав суду телефонограму про розгляд справи в судовому засіданні в його відсутності, позовні вимоги повністю визнав, вказавши, що має змогу сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, інших неповнолітніх дітей не має, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, при цьому працює водієм експедитором на підприємстві «Єкатиринославхліб» (ас. 72).

Третя особа по справі на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_3, що був залучений до участі у справі на підставі ухвали суду від 05.10.2016 року (ас. 19-20), в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, та проти позовних вимог не заперечував (ас. 66-67).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі, на підставі наявних у справі письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини:

- як встановлено в судовому засіданні позивачка по справі ОСОБА_1 (раніше Сімахіна) від сумісного проживання з відповідачем по справі ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 469984 від 16.01.2014 року (ас. 6).

Шлюб між позивачкою та відповідачем було зареєстровано Олексіївською сільською радою Юрївського району Дніпропетровської області 27.11.2001 року, при цьому останній розірвано 27.01.2009 року, про що свідчить копія паспорта позивачки з відповідними відмітками в графі «Сімейний стан» (ас. 9-10), копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КИ № 221177 від 16.06.2016 року (ас. 48).

Згідно довідки № 1503 від 19.09.2016 року , виданої квартальним комітетом № 12 м. Павлоград Дніпропетровської області, позивачка ОСОБА_1 має сімю у складі сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні (ас. 11).

На час розгляду справи в суді син сторін ОСОБА_3 досяг повноліття та з 01.09.2016 року навчається в Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_4 за фахом «Електрифікація залізниць» на першому курсі денної форми навчання, при цьому строк навчання встановлений з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року, що підтверджено в судовому засіданні довідкою № 001605 від 05.09.2016 року, виданою Дніпропетровським національним університетом залізничного транспорту ім. академіка ОСОБА_4 (ас. 5) та копією студентського квитка серії НР № 11420277 від 10.09.2016 року (ас. 67).

Відповідно до ст. 199 СК України , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України , суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.

Вирішуючи даний позов суд враховує, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, викладені в позові обставини не оспорював, а відтак вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, при цьому суд приймає до уваги, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина, оскільки останній працює, отримує щомісячний дохід, інших неповнолітніх дітей не має, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться.

Окрім того, враховуючи, що син сторін ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, суд знаходить можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання останнього без врахування часу канікул.

Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Оскільки позов до суду предявлено 20.09.2016 року, то саме з цього часу слід присудити аліменти до сплати.

На основі викладено, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у дохід держави у розмірі 551, 20 грв..

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 208, 213, 215, 218, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, ст. ст. 191, 199, 200 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, гр. України , що зареєстрований за адресою - с. Улянівка, вул. Тиха, буд. 7 Юр»ївського району Дніпропетровської області , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, гр. України, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) , щомісячно, без врахування часу канікул, починаючи від дня пред»явлення позову, з 20.09.2016 року і до закінчення терміну навчання , тобто по 30. 06. 2020 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 (двадцяти трьох) років.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, гр. України , що зареєстрований за адресою - с. Улянівка, вул. Тиха, буд. 7 Юр»ївського району Дніпропетровської області , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір у дохід держави у розмірі 551, 20 грв. ( пятсот пятдесят одна грв., 20 коп.).

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : С.О. Маренич