Справа №539/1491/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2016 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.

при секретарі Мирна Т.Ф.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області подання державного виконавця Лубенського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Лубенського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_2 за погодженням із начальником відділу звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

Подання мотивоване тим, що у ВДВС ГТУЮ в Полтавській області на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №539/1491/15-ц від 12.02.2016 виданий Лубенським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 користь боргу в розмірі 25 041,77 грн. Виконавче провадження передано до виконання 22.02.2016 р. та відкрито 24.02.2016 р. , постанови направлені сторонам за вих. №2524 від 24.02.2016 р.

01.03.2016 р. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у зв'язку з невиконанням рішення суду в строк наданий для самостійного виконання.

03.03.2016 р. стягувач особисто отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, про що свідчить відмітка в матеріалах виконавчого провадження.

03.03.2016 р. на адресу відділу надійшла заява від боржника про відкладення проведення виконавчих дій у зв'язку з неотриманням постанови про відкриття виконавчого провадження.

03.03.2016 р. винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій до 12.03.2016 р.

Боржником надано пояснення згідно якого - про заборгованість відомо, рухоме та нерухоме майно відсутнє. Боржника попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду.

З метою перевірки майнового стану боржника направлено запити до реєструючих право власності органів.

Згідно відповіді з ДФІ у боржника відсутні розрахункові рахунки в банківських установах.

Згідно відповіді з ДФІ у боржника відсутні розрахункові рахунки в банківських установах.

Крім того, встановлено, що боржник має офіційні джерела отримання доходів.

Згідно інформації з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, боржник отримує дохід в ТОВ «Компанія «Полігрін», що знаходиться за адресою : м. Фастів Промвузол.

Згідно відповіді з ПФ України боржник не числиться серед осіб, які отримують пенсії та працюють.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - інформація про нерухомість належну боржнику відсутня.

15.03.2016 р. винесено постанову про накладення арешту на майно боржника. Копії постанови направлені сторонам та до реєструючих право власності органів для виконання за вих. №3539.

24.03.2016 р. на адресу відділу надійшла заява боржника про зупинення примусового виконання рішення суду, з огляду на прийняття до розгляду касаційної скарги державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

05.07.2016 р. постановою державного виконавця виконавче провадження поновлено оскільки рішення суду за результатами розгляду касаційної скарги залишено без змін.

З метою перевірки майнового стану боржника направлено запити до реєструючих право власності органів.

05.07.2016 винесено постанову про стягнення заборгованості із заробітної плати боржника.

Крім того згідно заяви стягувача, боржник має намір виїхати за межі України та ОСОБА_3 просить з метою забезпечення виконання рішення суду звернутись до суду з поданням про обмеження боржника в праві виїзду до виконання рішення суду в повному обсязі.

04.07.2016 р. на прийом до державного виконавця з'явився боржник та повідомив, що буде гасити заборгованість щомісячно. Станом на 05.07.2016 р. борг згідно виконавчого документа не гасився.

Наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України. ОСОБА_4 такі, невиконані договірні зобов'язання числяться за ОСОБА_1.

Станом на сьогоднішній день, боржником рішення суду добровільно не виконано. Виходячи з вищезазначеного, можна припустити, що боржник порушує положення ст.124 Конституції України «судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України».

В судове засідання державний виконавець не зявився, у поданні зазначав, що прохає суд проводити розгляд подання за відсутності представника ВДВС.

У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали, долучені державним виконавцем до подання, матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобовязань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо). Відповідно до положення ч .2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Лубенського міськрайонного суду від 12.11.2015 р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 25.01.2016 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 25 041, 77 грн. матеріальної шкоди та по 125,20 грн. судового збору.

На дані судові рішення ОСОБА_1 було подано касаційну скаргу.

12.02.2016 р. Лубенським міськрайонним судом було видано виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 25 041, 77 грн. матеріальної шкоди.

Постановою державного виконавця від 24.02.2016 р. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа виданого 12.02.2016 р. про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 25 041, 77 грн. матеріальної шкоди, боржнику ОСОБА_1 надано строк для самостійного виконання виконавчого листа до 01.03.2016 р.

03.03.2016 р. на адресу ВДВС надійшла заява від боржника ОСОБА_1 про відкладення проведення виконавчих дій у зв'язку з неотриманням постанови про відкриття виконавчого провадження.

03.03.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій до 12.03.2016 р.

15.03.2016 р. постановою державного виконавця накладено арешт на все майно боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_1

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.03.2016 р. зупинено виконання рішенням Лубенського міськрайонного суду від 12.11.2015 р. та ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 25.01.2016 року.

Постановою державного виконавця від 24.03.2016 р. на підставі ухвали Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.03.2016 р. зупинено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого 12.02.2016 р. про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 25 041, 77 грн. матеріальної шкоди.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.06.2016 р. рішення Лубенського міськрайонного суду від 12.11.2015 р. та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 25.01.2016 року залишено без змін.

04.07.2016 р. стягувач ОСОБА_3 звернулася до державного виконавця із заявою, у якій прохала накласти заборону виїзду за межі України боржникам, оскільки вони намагаються виїхати за межі України.

04.07.2016 р. боржник ОСОБА_1 надав пояснення державному виконавцю, що від сплати заборгованості не ухиляється, зобовязується щомісячно до 10 числа сплачувати борг не менше, ніж по 500 грн.

Постановою державного виконавця від 05.07.2016 р. поновлене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого 12.02.2016 р. про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 25 041, 77 грн. матеріальної шкоди.

Крім цього, у поданні зазначається, що в ході виконавчого провадження було встановлено, що боржник отримує дохід в ТОВ «Компанія «Полігрін», що знаходиться за адресою: м. Фастів Промвузол.

Таким чином, серед матеріалів даної справи, відсутні відомості, які саме заходи примусового характеру були вжиті державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження.

Фактично подання державного виконавця мотивовано лише двома складовими: наявністю статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу в добровільному порядку, що зумовлюють "необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчих документів". Однак, саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

З матеріалів подання вбачається, що воно було внесено до суду через 2 дні після поновлення виконавчого провадження, яке зупинялося на підставі рішення суду касаційної інстанції та до закінчення розгляду касаційної скарги.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Державним виконавцем не надано доказів, які свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом.

Зазначивши, що боржник має місце роботи в Україні, державним виконавцем в порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження», не було звернуто стягнення на його заробітну плату.

За встановлених обставин, суд приходить до переконання, що дане подання внесено передчасно та на даний час відсутні достатні правові підстави для обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України, ст.ст. 2, 11 Закону України «Про виконавче провадження»,

УХ В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Лубенського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_5 Ю. А.