РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі - Слободянюк А.Ю.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької обласної фірми «Кіновідеопрокат» про скасування наказу, поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Хмельницької обласної фірми "Кіновідеопрокат" про визнання незаконним та скасування наказу про її звільнення, поновлення на роботі та стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що вона працювала головним бухгалтером Хмельницької обласної фірми "Кіновідеопрокат" з 01.12.1993 року і згідно наказу №183-к від 08.12.2015 року була звільнена з посади за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, на підставі п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України. Вказаний наказ про її притягнення до дисциплінарної відповідальності вважає незаконним, так як правових підстав для звільнення за п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України не було. З наказу про її звільнення вбачається, що вона начебто, не виконала наказу по фірмі "Кіновідеопрокат" від 31.08.2015 року №69 "Про усунення порушень, виявлених ревізією", а саме не усунула до 15.09.2015 року порушення, зазначені в п.п.3,4 другого абзацу листа (вимог) Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області від 18.08.2015 року №22-04-03-14/5108 "Про усунення виявлених ревізією порушень". Зазначені у вказаному листі порушення законодавства з фінансових питань дійсно мали місце в роботі бухгалтерії фірми "Кіновідеопрокат". Проте, допускати їх вона умислу не мала і вони були усунуті в строк, вказаний у листі (вимозі) Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області від 18.08.2015 року №22-04-03-14/5108, тобто до 16.09.2015 року, що підтверджується листом начальнику Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 14.09.2015 року №1-3/175, її пояснювальними записками керівнику фірми "Кіновідеопрокат" від 31.08.2015 року та від 06.10.2015 року. ОСОБА_4 того, ці порушення не призвели до порушень трудових прав працівників, додаткових фінансових витрат для фірми, чи інших негативних наслідків.

Окрім наведеного зазначила, що звільнення її з роботи суперечить вимогам ст. 148 КЗпП України, оскільки було проведено майже через три місяці з дати виявлення проступку, якщо вважати днем виявлення проступку дату направлення до фірми "Кіновідеопрокат" листа (вимоги) Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області від 18.08.2015 року №22-04-03-14/5108 "Про усунення виявлених ревізією порушень", то вона мала бути звільненою за вищезазначений дисциплінарний проступок не пізніше 18-20 вересня 2015 року. Також відповідачем грубо порушено ч.3ст.41 КЗпП України, яка не допускає звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період тимчасової непрацездатності. Тому позивач просить суд: визнати незаконним та скасувати наказ Хмельницької обласної фірми «Кіновідеопрокат» № 183-к від 08.12.2015 року про звільнення її з посади головного бухгалтера згідно п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обовязків, поновити її на посаді головного бухгалтера Хмельницької обласної фірми "Кіновідеопрокат" та стягнути з відповідача на її користь втрачений заробіток за час вимушеного прогулу з 8 грудня 2015 року по 29.12.2015 року в сумі 3751,55грн.

В судовому засіданні позивач та її представник подали заяву про уточнення позовних вимог та просили стягнути з відповідача на користь позивача втрачений заробіток за час вимушеного прогулу з 29.12.2015 року по 11.05.2016 року в сумі 24265,15грн., а також кошти по лікарняних листках з 08.12.2015 року по 28.12.2015 року в сумі 3797,53грн. Решту позовних вимог підтримали з підстав викладених у позовній заяві. Позивач суду також пояснила, що порушення вказані в п.п.3-4 акту нею були усунуті. 22.09.2015 року до відповідача надійшов лист з фінансової інспекції про усунення порушень до 25.09.2015 року, однак вказаного листа їй не надавали та не повідомили, що саме не було усунуто та що необхідно було зробити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив проти їх задоволення, суду пояснив, що на фірмі була проведена ревізія і серед багатьох порушень багато стосувалось виконання обовязків головним бухгалтером, що підтверджується актом. 31.08.2015 року було видано наказ №69 про усунення порушень передбачених п.п.3,4 акту в строк до 15.09.2015 року. Головним бухгалтером супровідним листом було направлено документи в фінансову інспекції про усунення порушень, проте 22.09.2015 року прийшов лист про неповне усунення порушень і зазначено про необхідність їх усунення. 06.10.2015 року позивача викликав директор для зясування причин невиконання наказу і того ж дня сказав готувати наказ про її звільнення за невиконання наказу №69, але з 13.10.2015 року вона пішла на лікарняний, з якого вийшла 04.12.2015 року. 08.12.2015 року на виробничій нараді позивачу до відома довели наказ про її звільнення з 08.12.2015 року, однак вона відмовилась від його отримання, про що було складено відповідний акт. Тому вони вважають, що звільнення було проведено з дотриманням чинного законодавства і підстав для задоволення позовних вимог немає.

Заслухавши пояснення сторін по справі, свідків, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала головним бухгалтером Хмельницької обласної фірми "Кіновідеопрокат" з якої була звільнена наказом директора № 183-к від 08.12.2015 року з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України, за невиконання наказу від 31.08.2015 року №69 «Про усунення порушень виявлених ревізією», а саме не усунення в строк до 15.09.2015 року порушень зазначених в пунктах 3 та 4 вимоги Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області від 18.08.2015 року №22-04-03-14/5108 "Про усунення виявлених ревізією порушень".

Вказані факти підтверджуються копією трудової книжки позивачки БТ-І № 3910744 та копією наказу директора Хмельницької обласної фірми "Кіновідеопрокат" № 183-к від 08.12.2015 року.

Як вбачається з акту від 07.08.2015 року №04-08/33 за зверненням обласної фірми «Кіновідеопрокат» від 06.07.2015 року Державною фінансовою інспекцією в Хмельницькій області з 13.07.2015 року по 31.07.2015 року була проведена позапланова ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності обласної фірми «Кіновідеопрокат» за період з 01.01.2007 року по 30.06.2015 року.

Згідно листа від 18.08.2015 року №22-04-03-14/5108 Державна фінансова інспекція в Хмельницькій області вимагала усунути виявлені ревізією порушення у встановленому законом порядку до 16.09.2015 року, в т.ч.:

- п.3 в порушення п.3.5 глави 3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637 (далі Положення №637) за період з 01.01.2007 року по 30.06.2015 року в видаткових касових ордерах відсутні найменування, номер, дата та місце видачі документа, який засвідчує особу одержувача коштів з каси фірми;

- п.4 в порушення п.4.3 глави 4 Положення №637 за період з 01.01.2007 року по 30.06.2015 року записи в касових книгах робились не щоденно, а за декілька робочих днів. ОСОБА_4 того, в касових книгах відсутні записи в графі «Номер кореспондуючого рахунку субрахунку» і вказані порушення не усунуто на дату складання акту 07.08.2015 року.

Т.в.о. директора Хмельницької обласної фірми «Кіновідеопрокат» 31.08.2015 року було видано наказ №69, згідно якого було наказано головному бухгалтеру ОСОБА_1 та провідному спеціалісту-старшому бухгалтеру ОСОБА_5 усунути порушення, зазначені в пунктах третьому та четвертому вимоги Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області від 18.08.2015 року №22-04-03-14/5108 "Про усунення виявлених ревізією порушень". Термін для усунення порушень 15 вересня 2015 року.

На виконання вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень від 18.08.2015 року №22-04-03-14/5108 листом від 14.09.2015 року №1-3/175 за підписом т.в.о. директора Хмельницької обласної фірми «Кіновідеопрокат» на адресу Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області було направлено касові книги та видаткові касові ордери від: 25-30 жовтня 2011 року,18-23 серпня 2011 року, 24-29 лютого 2012 року, 22-26 жовтня 2013 року, 26-30 січня 2014 року, 26-30 квітня 2015 року, 24 липня 2015 року, 6-11 серпня 2010 року, 8-12 квітня 2010 року, 1-6 вересня 2009 року, 17-22 червня 2008 року, 24-29 січня 2008 року, 1-6 жовтня 2007 року, 23-28 серпня 2007 року, 24-28 лютого 2007 року, 25-30 жовтня 2012 року, 1-6 березня 2013 року, 17-22 березня 2011 року, 1-7 квітня 2009 року.

Пунктом 1 ч.1 ст.41 КЗпП України визначено, що крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації всіх форм власності, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Відповідно до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 06.10.2015 року відповідно до листа ДФІ в Хмельницькій області від 18.08.2015 року №22-04-03-14/5108 про усунення виявлених ревізією порушень про ведення касових операцій і записів в касових книгах, ДФІ в Хмельницькій області 14.09.2015 року направлено лист-відповідь №1-3/175 з завіреними копіями документів з усуненими порушеннями.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

В період з 13.10.2015 року по 04.12.2015 року включно ОСОБА_1 перебувала на лікарняному і до роботи приступила 07.12.2015 року, що підтверджується табелями явки на роботу працівників фірми "Кіновідеопрокат" за жовтень-грудень 2015 року та листками непрацездатності серія АГЩ №004038 та серія АГЩ №106976. Також з 08.12.2015 року по 19.12.2015 року та з 21.12.2015 року ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні, що підтверджується листками непрацездатності серія АГЩ №005122 та серія АГЩ №005628.

Отже, звільнення ОСОБА_1 було проведено в період її непрацездатності.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз'яснено, що правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч. 3 ст. 40 КЗпП) стосуються як передбачених ст. ст. 40, 41 КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

У відповідності з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За змістом ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем на підтвердження своїх заперечень надано суду; протокол виробничої наради від 08.12.2015 року проведеної о 10 год. згідно якого слухали ОСОБА_1, яка відмовилась від отримання копії наказу про її звільнення; акт про відмову головного бухгалтера фірми "Кіновідеопрокат" підписати наказ "Про звільнення головного бухгалтера ОСОБА_1О", згідно якого в приміщенні фірми "Кіновідеопрокат" по вул.Подільській, 39 в м.Хмельницькому, під час проведення виробничої наради з працівниками виробництва, т.в.о. директора ОСОБА_6 довів до відома головного бухгалтера ОСОБА_1 наказ №183-к від 08.12.2015 року про її звільнення з посади головного бухгалтера і остання відмовилась його підписати; акт від 08.12.2015 року, згідно якого після виробничої наради головний бухгалтер ОСОБА_1 об 11 годині самовільно покинула робоче місце не поставивши до відома директора фірми; доповідну записку інспектора з кадрів ОСОБА_7 на ім'я т.в.о. директора ОСОБА_6, якою вона повідомила керівника про те, що 08.12.2015 року вручити трудову книжку головному бухгалтеру ОСОБА_1 не вдалось, у звязку з її відсутністю на робочому місці.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також суду показали, що ОСОБА_1 про звільнення повідомлялась на виробничій нараді 08.12.2015 року, на якій директор зачитав наказ про її звільнення і остання відмовилась від його підпису, про що було складено відповідний акт. Свідок ОСОБА_7 також суду показала, що після наради ОСОБА_1О, пішла і не відповідала на дзвінки.

Проте, вказані докази не спростовують того факту, що 08.12.2015 року ОСОБА_1 перебувала на лікарняному і її звільнення проведено саме в період її непрацездатності.

Також, на підтвердження своїх заперечень відповідачем надано: лист Державної фінансової інспекціі в Хмельницькій області від 21.09.2015 року №22-04-03-14/5792 на ім'я т.в.о. директора ОСОБА_6, згідно якого інспекція повідомляла, що за результатами проведеного контрольного заходу направлявся лист від 18.08.2015 року №22-04-03-14/5108 з терміном зворотного інформування до 16.09.2015 року, однак станом на 21.09.2015 року порушення не усунуто; наказ №3 від 13.01.2016 року «Про усунення виявлених ревізією порушень».

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що в них на фірмі проходила ревізія, якою було виявлено ряд порушень, ОСОБА_1 необхідно було усунути недоліки по документах та перерахувати кошти. Виявлених недоліків вона не усунула, проявила халатність, а тому її було звільнено за невиконання пунктів 3 та 4 вимоги та невиконання наказу.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що за зверненням фірми "Кіновідеопрокат" проводилась позапланова ревізія в ході якої було виявлено ряд порушень в т.ч. щодо неправильного заповнення та оформлення касових книг, видаткових та прибуткових касових ордерів, відомостей про нарахування премій. Для усунення недоліків мали перерахувати кошти до обласного бюджету та привести у відповідність бухгалтерські документи. Станом на 21.09.2015 року вимоги інспекції виконано не було, також на запитання учасників свідок суду повідомив, що наслідків порушень, вказаних у п.п.3 та 4 вимоги, ревізією встановлено не було.

Разом з тим, суд критично оцінює вказані докази, оскільки на виконання вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень від 18.08.2015 року №22-04-03-14/5108 листом від 14.09.2015 року №1-3/175 за підписом т.в.о. директора Хмельницької обласної фірми «Кіновідепрокат» на адресу Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області було направлено касові книги та видаткові касові ордери від: 25-30 жовтня 2011 року,18-23 серпня 2011 року, 24-29 лютого 2012 року, 22-26 жовтня 2013 року, 26-30 січня 2014 року, 26-30 квітня 2015 року, 24 липня 2015 року, 6-11 серпня 2010 року, 8-12 квітня 2010 року, 1-6 вересня 2009 року, 17-22 червня 2008 року, 24-29 січня 2008 року, 1-6 жовтня 2007 року, 23-28 серпня 2007 року, 24-28 лютого 2007 року, 25-30 жовтня 2012 року, 1-6 березня 2013 року, 17-22 березня 2011 року, 1-7 квітня 2009 року.

Як вбачається з акту позапланової ревізії №04-08/33 від 07.08.2015 року (розділ 3)ревізією встановлено, що:

- за період з 01.01.2007 року по 30.06.2015 року записи в касових книгах робились не щоденно, а за декілька робочих днів, що суперечить вимогам п.4.3 глави 4 Положення №637. ОСОБА_4 того, в касових книгах відсутні записи в графі "Номер кореспондуючого рахунку субрахунку";

- в ході списання готівки з каси відповідно до видаткових касових ордерів встановлено, що за період з 01.01.2007 року по 30.06.2015 року в видаткових касових ордерах відсутні найменування, номер, дата та місце видачі документа , який засвідчує особу одержувача коштів з каси фірми, чим порушено п.3.5 глави 3 Положення №637

При цьому слід зауважити - в акті ревізії зазначено, що дані порушення допущені провідним спеціалістом - старшим бухгалтером ОСОБА_5 та головним бухгалтером ОСОБА_1, які в письмових поясненнях зазначили, що "Помилки виправлено". Також, у вказаному акті не зазначено конкретно за які дні допущено вищезазначені порушення, № та дати бухгалтерських документів, що не дає змоги перевірити суду, чи повністю було усунуто допущені порушення. Не містять таких даних і вимоги Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області від 18.08.2015 року №22-04-03-14/5108 "Про усунення виявлених ревізією порушень" та від 21.09.2015 року №22-04-03-14/5792.

А отже, представником відповідача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що порушення виявлені ревізією станом на день звільнення позивача усунуто не було, оскільки, як пояснив представник відповідача в судовому засіданні, при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_1 службове розслідування на підприємстві чи перевірка стану виконання наказу не проводилась. Не надано суду і доказів того, що вказаними порушеннями було заподіяно будь-яку шкоду підприємству.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» розяснено, що вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обовязків грубим, суд має виходити з характеру проступку обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним шкоду.

Підсумовуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено з підтвердженням належними та допустимими доказами невиконання позивачем вимог наказу від 31.08.2015 року №69 «Про усунення порушень виявлених ревізією», а саме не усунення в строк до 15.09.2015 року порушень зазначених в пунктах 3 та 4 вимоги Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області від 18.08.2015 року №22-04-03-14/5108 "Про усунення виявлених ревізією порушень", заподіяння позивачем шкоди, а відповідно в її діях наявності одноразового грубого порушення трудових обовязків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання незаконним та скасування наказу про звільнення №183-к від 08.12.2015 року та її поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У зв'язку з наведеним, підлягає задоволенню і позовна вимога про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.12.2015 року по 11.05.2016 року.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці " за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

З урахуванням цих норм, зокрема п. 2 Порядку передбачено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

А тому, враховуючи наведене, суд не погоджується із розрахунком позивача, оскільки в жовтні-грудні позивач перебувала на лікарняному, і для розрахунку середньомісячної заробітна плата за час вимушеного прогулу бере заробітну плату за останні два місяці роботи позивача серпень-вересень 2015 року (згідно довідки про заробітну плату позивача від 10.05.2016 року), яка становить 5479,78грн.+ 5699,62грн. = 11179,40грн. / на 42 робочих дні = 266,18грн. - середньоденний заробіток. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.12.2015 року по 11.05.2016 року становить 266,18 х 91день вимушеного прогулу = 24222,38 грн., який підлягає стягненню з відрахуванням податків та зборів.

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача коштів по лікарняних листах за період з 8 по 28 грудня 2015 року, то суд приходить до висновку , що в цій частині вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано суду доказів, щодо відмови відповідача в їх оплаті, а також суд враховує, що позивач мала можливість предявити листок непрацездатності до оплати, проте цього не зробила. Окрім наведеного, позивачем суду не було надано відомостей про її загальний стаж роботи для перевірки правильності проведених нею розрахунків, суми коштів за лікарняний.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України з Хмельницької обласної фірми «Кіновідеопрокат» на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 907 грн.70 коп. (487,20грн. за вимогу немайнового характеру та 420,50грн. за вимогу майнового характеру пропорційно до задоволених вимог - 28062,68 : 100 = 280,63; 24222,38 : 280,63 = 86,31%; 487,20 грн. :100 х 86,31%=420,50 грн.).

Керуючись ст.ст.40 ч.3, 41 ч.1 п.1, 48, 147-150, 235 КЗпП України, ст.ст.10,11, 57, 60, 88, 212-215, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Хмельницької обласної фірми «Кіновідеопрокат» №183-к від 08.12.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера з 08.12.2015 року, згідно п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера Хмельницької обласної фірми «Кіновідеопрокат» з 08 грудня 2015 року.

Стягнути з Хмельницької обласної фірми «Кіновідеопрокат» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 24222,38 грн. за період з 29.12.2015 року по 11.05.2016 року включно.

В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Стягнути з Хмельницької обласної фірми «Кіновідеопрокат» на користь держави судовий збір у розмірі 907 грн.70 коп.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, але не більше, ніж за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя