Номер провадження: 22-ц/785/3719/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Гончаренко В.М., Таварткіладзе О.М.

з участю секретаря Ярахмедова Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 25 лютого 2016 року,

встановила:

В листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 посилаючись на те, що 21.01.2015р. ОСОБА_3 без його згоди, у необладнаному приміщенні зробила його неповнолітньому сину ОСОБА_4, народження 26 грудня 1998 року, татуювання на лівій руці. Внаслідок цього позивач зазнав сильного хвилювання та проходив лікування з приводу гіпертонічного кризу. В подальшому він вимушений був звернутися до центру лазерної косметології «Лазерхауз» та витратив 20 450 грн. на виведення татуювання сину. Позивач просив стягнути з ОСОБА_3 майнову шкоду в сумі 20 450 грн. та моральну шкоду в сумі 20 000 грн.

Відповідачка позов не визнала.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 25 лютого 2016 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та доводи заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що договір між відповідачкою та неповнолітнім ОСОБА_4 про надання послуг щодо нанесення татуювання на тіло останньому було схвалено його батьками.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на законі.

З матеріалів справи вбачається, що 21.01.2015р. неповнолітній ОСОБА_4, народження 26 грудня 1998 року, уклав усний договір надання послуг з ОСОБА_3 щодо нанесення на його тіло татуювання, і ОСОБА_3 зробила ОСОБА_4 татуювання на лівій руці. При цьому на правій руці у ОСОБА_4 вже було татуювання, про що було відомо ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст.222 ч.1 ЦК України, правочин, який неповнолітня особа вчинила за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків, може бути згодом схваленим ними у порядку, встановленому ст.221 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.221 ч.1 ЦК України, правочин вважається схваленим, якщо батьки, дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з претензіями до відповідачки щодо нанесення татуювання його сину ОСОБА_4 лише у травні 2015р., а з позовом до суду - в листопаді 2015 року.

При таких обставинах суд прийшов до правильного висновку про те, що договір між відповідачкою та неповнолітнім ОСОБА_4 про надання послуг щодо нанесення татуювання на тіло останньому, згідно приписів ст.221ч.1 ЦК України - було схвалено його батьками. В діях відповідачки відсутні ознаки протиправності, що підтверджено висновком Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 14.08.2015року(а.с.10).

Оскільки позивачем не доведено відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України, що внаслідок неправомірних дій відповідачки позивачу заподіяна шкода, тому суд обґрунтовано відмовив в позові.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про неналежну оцінку судом доказів по справі. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав повну всебічну та об»єктивну оцінку всім доказам по справі, та результати цієї оцінки відобразив в своєму рішенні згідно з ч.4 ст.212 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, судове рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 25 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.Д.Коротков

ОСОБА_5

ОСОБА_6