Ухвала

іменем україни

12 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Завгородньої І.М., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватно-орендного підприємства «Зоря» про припинення договору оренди землі та за зустрічним позовом приватно-орендного підприємства «Зоря» до ОСОБА_4 про стягнення витрат на незавершене виробництво, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 12 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 16 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до приватно-орендного підприємства «Зоря» (далі - ПОП «Зоря») про припинення договору оренди землі.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що ОСОБА_5 є її дідом, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, якому на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2,2125 га, яка розташована на території Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області та є предметом вказаного договору. На підставі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_4 зареєструвала своє право власності на зазначену земельну ділянку. Вона, як новий власник, звернулась до відповідача із заявою про розірвання вказаного договору у зв'язку зі зміною власника предмета договору та небажанням у подальшому здавати земельну ділянку в оренду, проте ПОП «Зоря» залишило її заяву без задоволення. Позивачка зазначила, що даним договором оренди порушується її право розпоряджатись спірною земельною ділянкою.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просила суд припинити договір оренди землі, укладений між ОСОБА_5 та ПОП «Зоря», зареєстрований 12 травня 2008 року у Вінницькій регіональній філії державного земельного кадастру за № НОМЕР_1.

У лютому 2016 року ПОП «Зоря» звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4 про стягнення витрат на незавершене виробництво.

На обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що ПОП «Зоря» користується спірною земельною ділянкою на підставі вказаного договору і є добросовісним землекористувачем і підстав для припинення договору не вбачає.

Враховуючи викладене, ПОП «Зоря» просило суд у випадку задоволення первісного позову стягнути з ОСОБА_4 на свою користь витрати на незавершене виробництво у розмірі 6 004 грн 61 коп., що включає в себе оранку землі та внесення добрив.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 12 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 16 травня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ПОП «Зоря» відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди правильно визначились з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, встановивши, що в договорі оренди землі, укладеному між ОСОБА_5 та ПОП «Зоря» не передбачено підстави для припинення такого договору як смерть фізичної особи - орендодавця, тому відповідно до ч. 5 ст. 93 ЗК України до спадкоємців разом із правом власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки за договором оренди землі, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Вчастині вирішення позовних вимог приватно-орендного підприємства «Зоря» до ОСОБА_4 про стягнення витрат на незавершене виробництво судові рішення не оскаржуються, тому в силу ч. 1 ст. 335 ЦПК України в цій частиніне переглядаються.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тростянецького районного суду вінницької області від 12 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 16 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

І.М.Завгородня

О.В.Попович