У х в а л а

іменем україни

24 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кадєтової О.В.,

Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК «Будівельник» до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення та зняття з реєстрації, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК «Будівельник» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖЕК «Будівельник» (далі - ТОВ «ЖЕК «Будівельник») звернулось до суду з указаним позовом, із урахуванням уточнених позовних вимог станом на 30 червня 2015 року, просило виселити ОСОБА_2 із кімнати АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на балансі ТОВ «ЖЕК «Будівельник» перебуває приміщення гуртожитку по АДРЕСА_1, яке призначено для проживання робітників, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.

10 березня 2011 року ОСОБА_2 видано ордер № 3 на користування койко-місцем у кімнаті АДРЕСА_1, проте він ніколи не перебував і не перебуває у трудових відносинах із ТОВ «ЖЕК «Будівельник».

Підставою для виселення ОСОБА_2 є й те, що у ТОВ «ЖЕК «Будівельник» існує черга працівників, які потребують поліпшення житлових умов, а ОСОБА_2 має нерухоме майно на праві приватної власності.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 15 жовтня 2015 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «ЖЕК «Будівельник» просить скасувати судові рішення у справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 127 ЖК УРСР, пункту 2 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року № 208 (далі - Примірне положення) гуртожитки призначаються лише для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період їх роботи або навчання. Під гуртожитки надаються спеціально спорудженні або переобладнані з цією метою жилі приміщення. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Згідно із частиною другою статті 128, статті 129 ЖК Української РСР, частини першої пункту 10 Примірного положення на підставі спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Відповідно до частин другою, третьою статті 132 ЖК УРСР працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Осіб, які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї статті, а також осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі, що переглядається суди попередніх інстанцій установили, що на час вселення відповідача у кімнату він не перебував із позивачем у трудових відносинах.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відсутність підстав, передбачених статтею 132 ЖК УРСР, для виселення відповідача, який вселилися до житлового приміщення не як працівник.

Крім того, ордер на зайняття ОСОБА_2 вказаного жилого приміщення не скасовано.

Такі висновки судів відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_2 було незаконно видано ордер на зайняття кімнати АДРЕСА_1, а також що він має інше житло на праві власності не є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень, оскільки позов було пред'явлено з інших підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення без змін ухвалених судових рішень у справі.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК «Будівельник» відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: О.В. Кадєтова

М.І. Наумчук