Справа №549|350|16-w
Провадження №2/549/203/16
УХВАЛА

31 жовтня 2016 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.

з участю: секретаря Бибик О.В.

за участю осіб, які беруть участь у справі:

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача

ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнухи цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до СТОВ «Вишневе-Агро» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі,

встановив:

ОСОБА_4Г звернулася до суду і просила визнати недійсною додаткову угоду від 24.09.2015 року до договору оренди земельної ділянки від 30.04.2007 р., укладеної між нею та відповідачем, у звязку з тим, що її було укладено під впливом обману та помилки.

Під час судового розгляду представник позивача ОСОБА_1 надав суду усні, а також письмові пояснення, вказані ним як уточнення до позовної заяви.

Представники відповідачів заперечували проти долучення до матеріалів справи вказаних уточнень до позову, вказуючи на те, що позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову лише до початку розгляду судом справи по суті.

Вважають, що в даному випадку має місце не уточнення позовних вимог, а зміна підстав позову, що на стадії судового розгляду, з огляду на положення ч. 2 ст. 31 ЦПК України, не допускається.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Наведене положення закону визначає принцип диспозитивності цивільного судочинства, яке полягає в здійсненні судового розгляду справи в межах заявлених позовних вимог сторін.

Згідно ч.2 ст. 31 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у ст. 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач предявити зустрічний позов.

Предметом позову є частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги (п.5 ч.2 ст. 119 ЦПК України) і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування (п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України.

Представник позивача, скориставшись передбаченими цивільно-процесуальним Кодексом України правами щодо предмета спору на власний розсуд, надав суду усні та письмові пояснення, які названі ним як уточнення до позовної заяви, в межах заявлених позовних вимог, уточнивши обставини, якими обгрунтовуються позовні вимоги.

З огляду на викладене підстав для неприєднання уточнень до позовної заяви представника позивача, які є фактично письмовими поясненнями, у суду немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 31 ЦПК УКраїни, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання представників відповідача відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Чорнухинського районного суду ОСОБА_5