Справа № 301/1844/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" жовтня 2016 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача: приватний нотаріус Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання за собою права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с.Білки, вул. Набережна, №55, Іршавського району, в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 21.12.2009 року помер чоловік позивача ОСОБА_7, який не залишив заповіту. До складу спадкового майна входить житловий будинок в с.Білки, вул. Набережна, №55, Іршавського району, який спадкодавець побудував під час шлюбу з позивачкою. Позивачка спадщину прийняла, однак, не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна, оскільки такий у встановленому законом порядку не зареєстрований. Відповідачі, будучи спадкоємцями першої черги від прийняття спадщини відмовилися на користь позивача. Просила визнати за собою право власності на житловий будинок в цілому.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов визнали та пояснили, що не бажають спадкувати за батьком, однак, із заявою про відмову від спадщини у передбаченому законом порядку до нотаріуса не зверталися ні вони, ні відповідачка ОСОБА_5, представником якої є ОСОБА_2 Просили позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 позов визнала та пояснила, що не бажає спадкувати за батьком, проживаючи окремо від батька, вона із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася. Просила позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала заяву, згідно якої справу просила розглянути без її участі (а.с. 64,80).

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав заяву, згідно якої справу просив розглянути без його участі (а.с. 90, 92).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в с.Білки, вул. Набережна, №55, Іршавського району, не зареєстрований (а.с.27, 47). Такий був збудований ОСОБА_7 у 1987 році відповідно добудівельного паспорту, дозволу на право виконання будівельних робіт, на земельній ділянці, що була відведена для забудови (а.с.8-15). Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с. 16-21). Згідно висновку про вартість обєкта оцінки, вартість будинку становить 53076 грн. ( а.с.22).

Згідно погосподарської книги, власником вказаного будинку був ОСОБА_7. Дана обставина підтверджується довідками Білківської сільради від 01.09.2016 року №3079 та №3402 (а.с.28,29).

ОСОБА_7 та ОСОБА_1 уклали шлюб 21.11.1983 року. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ГР №434863 від 21.11.1983 року (а.с.6).

Вказаний шлюб розірвано не було.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Оскільки житловий будинок в с.Білки, вул. Набережна, №55, збудований у 1987 році подружжям ОСОБА_7 та ОСОБА_1 під час шлюбу, тому є спільною сумісною власністю подружжя.

Дана обставина підтверджена в судовому засіданні і сторонами по справі.

Стаття 28 КпШС України встановлює рівність часток подружжя у спільному майні.

За таких обставин суд вважає, що спадкодавець ОСОБА_7 був власником 1/2 частини будинку в с.Білки, вул. Набережна, №55. Власником другої половини вказаного будинку є позивачка.

ОСОБА_7 помер 21.12.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №091552 від 22.12.2009 року (а.с.5). Заповіту ОСОБА_7 не залишив. Дана обставина підтверджується Витягом із Спадкового реєстру ( а.с.45).

Спадкова справа за покійним ОСОБА_7 заведена 05.09.2016 року ( а.с.25).

Спадкоємцями ОСОБА_7 першої черги є його вдова позивачка ОСОБА_1 та діти - відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ( а.с.6, 31-38).

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців не заявив про відмову від неї.

Згідно довідки виконкому Білківської сільради №3403 від 19.09.2016 року, на день смерті спадкодавця ОСОБА_7, який помер 21.12.2009 року, у житловому будинку №55, по вул. Набережній, в с.Білки разом з ним постійно проживали дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 сторони по справі ( а.с.30).

Відповідачка ОСОБА_4, яка на день смерті батька проживала окремо від нього, у визначений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася, не зверталася вона до суду і з заявою про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. В судовому засіданні підтвердила, що спадкувати за батьком не бажає. Отже, є особою, яка не прийняла спадщину за померлим ОСОБА_7

Спадкоємці ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 прийняли спадщину, оскільки з заявами про відмову від прийняття спадщини відповідно до ст.ст. 1268 ч.3, 1270 та 1273 ЦК України протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори не зверталися.

Дані обставини підтверджуються також листом нотаріуса та матеріалами спадкової справи (а.с.45,92-102).

Посилання відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки суд вважає безпідставним, оскільки така відмова має подаватися до нотаріальної контори у визначений законом строк - протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За таких обставин, позивачка та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мають право на спадщину за померлим ОСОБА_7 у рівних частинах.

До складу спадщини відповідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_7 був власником ? (=4/8 частин) частини будинку №55, по вул. Набережній, в с.Білки, його спадкоємці ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мають право на спадщину у розмірі по 1/8 частині вказаного будинку, кожний.

Крім того, як співвласнику будинку, позивачу належить також ? (4/8) частина будинку №55, по вул. Набережній, в с.Білки, що всього становить 5/8 частин будинку.

За таких обставин, позовна вимога про визнання за позивачем права власності на спадковий будинок в цілому є безпідставною.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок позивачка не може, оскільки на вказане нерухоме майно відсутні правовстановлюючі документи та житловий будинок не зареєстрований. Дана обставина підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.26).

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок побудований у 1987 році, коли набуття права власності на нерухоме майно не повязувалося з його державною реєстрацією, тому такий не зареєстрований.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, а також видача свідоцтв про право власності.

Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, визнавши за позивачем право власності на 5/8 частин будинку (4/8 як частка у спільному майні подружжя, а 1/8 частина спадщина за ОСОБА_7Ф.).

Керуючись ст. 22 КпШС України, ст.ст. 15, 16, 328, 1218, 1261, 1268 ч.3 ЦК України, ст.ст.11, 15, 57-60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 5/8 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с.Білки, вул. Набережна, №55 Іршавського району.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачкою ОСОБА_5 - у той же строк з дня отримання його копії, до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських