Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №310/9293/15 Головуючий у 1 інстанції Троценко Т.А.
Провадження № 22-ц/778/1884/16 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Дзярука М.П.,

Суддів: Крилової О.В.,

Трофимової Д.А.,

за участю секретаря Буряк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Порше Мобіліті», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ВДВС Бердянського МУЮ Запорізької області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В позові зазначала, що 03.07.2013 року між нею та ТОВ «Порше Мобіліті» укладено кредитний договір № 50009541, за яким вона отримала кредит в розмірі 254 560, 80 грн., що на дату укладання договору становило еквівалент 31 200, 00 доларів США, додатковий кредит в розмірі 85914, 25 грн., що становило 10530, 00 доларів США, а всього 340 475, 05 грн. із застосування ставки 9, 90 % річних на строк 60 місяців зі змінною процентною ставкою. Цільове призначення кредиту - купівля автомобілю VW Tiguan кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1984 куб. см., рік випуску 2013 року.

12. 07. 2013 року між сторонами укладено договір застави транспортного засобу.

Через складну ситуацію в країні та значним подорожчанням національної валюти у неї виникла заборгованість за вказаним договором.

02.07.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено нотаріальний напис № 926 щодо звернення стягнення на вищевказаний автомобіль білого кольору державний номер НОМЕР_2 на суму 578 207,16 грн.

Вказаним виконавчим написом нотаріус запропонував задовольнити вимоги відповідача за рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобілю, переданого в заставу, за невиплачену в період з 25 січня 2015 року по 03 квітня 2015 року заборгованість в розмірі несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочена основна сума основного боргу) - 51 532, 26 коп., штрафні санкції за вимоги щодо сплати - 3277, 51 грн., штраф за повернення кредиту - 50 912,16 грн., суми кредиту -472 485,23 грн., що разом становить 578 207, 16 грн.

У зв'язку з цим, просила суд визнати виконавчий напис № 926 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 таким, що не підлягає виконанню за тих підстав, що він був зроблений таємно, без попередження боржника, без направлення їй вимоги, та без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість, незаконність, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, виконавчий напис зроблено за наявності документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем відповідно до положень Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідають вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 03 липня 2013 року між ОСОБА_3.2 та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено кредитний договір №50009541, згідно якого Товариство надало позивачці кредит в сумі 254 560,80 грн., що в еквіваленті до доларів США становить 31 200,00 доларів США, додатковий кредит в сумі 85 914,25 грн., що в еквіваленті до доларів США становить 10 530,00 доларів США строком на 60 місяців, на придбання автомобіля марки VW Tiguan кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1984 куб. см., рік випуску 2013 року, зі сплатою 9,90 % відсотків річних, а позичальник зобов'язалася прийняти, належним чином використовувати і повернути Компанії кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі відповідно до умов кредитного договору (а.с. 4-15).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договору між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу № 50009541 від 12 липня 2013 року, відповідно до умов якого предметом застави є автомобіль VW Tiguan кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1984 куб. см., рік випуску 2013 року.

Відповідно до п. 1.1., 1.3. договору застави, заставодавець з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №50009541 від 03.07.2013 року щодо своєчасного повернення кредиту, своєчасної плати за користування кредитом передає у заставу заставодержателю належний йому на праві власності автомобіль марки VW Tiguan кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1984 куб. см., рік випуску 2013 року.

Згідно з п.п. 5.1., 5.2. договору застави заставодержатель має право задоволення своїх вимог за цим договором та за кредитним договором, яке виникає у заставодержателя у випадку невиконання (або часткового невиконання) заставодавцем зобов'язань перед заставодержателем за кредитним договором, шляхом добровільної передачі предмета застави у власність заставодержателя або шляхом звернення стягнення на предмет застави.

За домовленістю сторін заставна вартість предмета застави становить 318 201,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 589 ЦК України разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Судом встановлено, що з 25 січня 2015 року ОСОБА_3 припинила виконувати умови кредитного договору і станом на 03.04.2015 року у неї виникла кредитна заборгованість у розмірі 582 342,69 грн., яка складається з дострокового повернення невиплаченої суми кредиту у розмірі 527 532,92 грн., що є еквівалентом 22 450,12 доларам США із застосуванням курсу валют на день розрахунку 03.04.2015 року; несплачених чергових платежів у сумі 51 532,26 грн.; штрафних санкцій у сумі 3 277,51 грн. У зв'язку з систематичним порушенням умов кредитного договору відповідач надіслав їй письмову вимогу про дострокове повернення кредиту від 03.04.2015 року.

Відповідно до вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

В зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором, ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» звернулося до приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_4. із заявою про вчинення виконавчого напису на договорі застави транспортного засобу, посвідченого 12.07.2013 р.. приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5, який зареєстровано в реєстрі за № 984, з метою звернення стягнення заборгованості в сумі 578 207 грн. 16 коп., з яких: 51 532,26 грн. - несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу), 3 277, 51 грн.- штрафні санкції за вимоги щодо сплати; 50 912,16 грн. - штраф за порушення терміну дострокового повернення кредиту; 472 485,23 грн. - сума кредиту в перерахунку з доларів США станом на 03.04.2015р. До заяви відповідачем додано: договір застави транспортного засобу, кредитний договір, зведена облікова виписка по рахунках боржника із зазначеним суми заборгованості та відміткою про те, що заборгованість на день звернення за виконавчим написом не погашена з рахунку, несплачені рахунки, копію листа, який направлявся позивачці з вимогою погасити заборгованість, повідомлення поштового відділення про надсилання листа позивачу, довіреність представника стягувача (а.с.106-128).

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 02.07.2015 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 976 про звернення стягнення на вказаний автомобіль, що належить на праві власності ОСОБА_3 для задоволення вимог відповідача в розмірі 578 207,16 грн.

Згідно з п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 3 березня 2004 року, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Як вбачається з матеріалів справи позивачу було направлено вимогу (повідомлення) від 03.04.2015 року вих.№50009541 щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, але вказана вимога повернулася ТОВ у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи ОСОБА_3 про неотримання нею вимоги від ТОВ про необхідність сплати заборгованості, як підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки згідно підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення зв»язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу, що доведено ТОВ /а.с.56/. Крім цього, позивачем всупереч вимогам кредитного договору не отримувалася пошта від відповідача, починаючи з березня 2015 року, жодних повідомлень від позивача щодо зміни адреси відповідачу не надходило.

Доводи апеляційної скарги про порушення вимог ч. 4 п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо не надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушень, вчинення виконавчого напису, були предметом розгляду в суді першої інстанції і висновок, викладений в рішенні суду, зроблений з дотриманням вимог матеріального права.

Відповідно до п.3.3 Кредитного договору, якщо з будь-яких причин повідомлення про дострокове повернення кредиту не буде отримано, перебіг 30-денного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. Вимога була відправлена 09.04.2015р., виконавчий напис зроблений 02.07.2015р., що не порушує встановлені строки.

Заперечуючи проти дострокового повернення суми кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором позивач зазначила, що вона не згодна з порядком розрахунку.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України, якщо в зобов'язані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно умов кредитного договору сума кредиту вирахувана у гривні із зазначенням еквіваленту в доларах США. В пункті 1.3.1. кредитного договору сторонами встановлено, що розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником на погашення кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти, тобто у гривні на день укладення договору у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору. У подальшому позичальник мала сплачувати платежі на повернення кредиту відповідно до виставлених кредитором рахунків у гривні. При цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів в іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку, зазначеного в кредитному договорі.

Позивач, підписуючи кредитний договір, була ознайомлена з умовами надання кредиту, вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, іншою інформацією згідно з вимогами законодавства. Умовами кредитного договору також визначено терміни повернення кредиту (п. 1.4.2.), порядок повернення кредиту (п. 1.4.4.), а також порядок сплати процентів за користування кредитом (пп. 2.1.- 2.6.). У п. 3.2. договору передбачено, що кредитор має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, та/або вимагати дострокового розірвання кредиту у випадку порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу або його частини відповідно до графіку погашення кредиту.

Надаючи приватному нотаріусу розрахунок заборгованості, ТОВ «Порше Мобіліті» зазначало, що заборгованість визначена відповідно до вимог закону та умов договору, у тому числі, щодо нарахування процентів за користування кредитом та штрафних санкцій за порушення умов договору. Проценти за користування кредитом не збільшувалися, а при розрахунку заборгованості враховувався курс іноземної валюти на час платежу.

Отже, кредитор мав розраховувати розмір заборгованості та визначати чергові платежі, виходячи з курсу іноземної валюти, що визначено умовами договору. При цьому сама по собі незгода позичальника щодо такого порядку визначення розміру заборгованості, не оспорюючи такі умови договору, не є підставою для висновку про те, що сума заборгованості, на яку приватний нотаріус вчинив виконавчий напис, є спірною. Спір щодо недійсності умов кредитного договору виник вже після здійснення виконавчого напису.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суми, зазначені у вимозі щодо дострокового погашення кредиту і сплати заборгованості за кредитним договором, та в оскаржуваному виконавчому написі не співпадають, не є підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

Як видно зі справи, відповідачем надсилалася ОСОБА_3 вимога щодо оплати заборгованості станом на 03.04.2015р., яка містила суму несплачених чергових платежів, штрафні санкції за вимогу щодо сплати та суму дострокового повернення кредиту.

Разом з тим, заяву на вчинення виконавчого напису доповнено відповідачем додатковою вимогою щодо необхідності сплати позивачкою суми штрафу за порушення терміну дострокового повернення кредиту, що перебачено Договором, всі інші суми залишилися незмінними з сумами, зазначеними у вимозі від 03.04.2015р.

Твердження позивача про обов»язок нотаріуса витребувати у ТОВ "Порше Мобіліті" первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, встановлюють її розмір, є таким, що не відповідає Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та затвердженому Переліку документів за постановою КМУ №1172.

У матеріалах справи міститься надана нотаріусу виписка з рахунку ОСОБА_3 за договором №50009541 із зазначенням суми рахунку, сплати та сальдо по ньому.

Доводи апелянта про те, що нотаріусом порушений порядок вчинення нотаріальної дії по вчиненню виконавчого напису в зв»язку з тим, що ним не перевірено безспірність заборгованості, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки згідно ч.1 ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, і такі документи приватному нотаріусу ТОВ «Порше мобіліті» надані були, перевіряти ж розмір заборгованості нотаріус при вчиненні виконавчого напису не зобов»язаний.

Інших доводів, які б спростували законність і обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга позивача не містить.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 лютого 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: