Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року Волноваський районний суд Донецької області

У складі:

Головуючого : судді Мохова Є.І.,

При секретарі : Бридня О.Л.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Волноваха, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В С Т А Н О В И В:

27.04.2016 року позивач звернулася у суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що 12.07.2013 року померла її мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № 23 по вул.Центральна (Леніна) в с.Миколаївка, Волноваського району, Донецької області, загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею 33,3 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, який налажав на підставі свідотцтва про право на спадщину від 03.11.2010 року посвідченого державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 Вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 36188528 від 23.12.2013 року. В видачі свідотцва про право на спадщину державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори відмовлено, у зв"язку з відсутністю реєстрації житлового будинку за спадкодавцем.

Крім позивача спадкоємцями після смерті матері, є її сестри, відповідачки по справі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, які відмовилися від спадщини на її користь. Тому позивач просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок.

Позивач надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, на позові наполягає.

Відповідачка ОСОБА_3- надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає.

Відповідачка ОСОБА_2- надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає.

У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно свідотцтва про право на спадщину за законом від 03.11.2010 року житловий будинок № 23 по вул.Центральній (Леніна) в с.Миколаївка Волноваського району Донецької області, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею 33,3 кв.м. належав ОСОБА_4 на підставі свідотцтва про право власності від 11.07.1988 року.(а.с.13)

З свідотцтва про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія V-УР № 1369705 виданого Миколаївською сільською радою 05.07.1963 року вбачється, що її матір"ю є ОСОБА_4.(а.с.4).

Згідно свідотцтва про укладення шлюбу серія 111-НО № 467896 виданого Старогнатівською сільською радою 25.12.1982 року, ОСОБА_6 25.12.1982 року, актовий запис № 32 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та взяла прізвище чоловіка " Казак".(а.с.6).

З постанови державного нотаріуса Волноваської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.04.2016 року за № 408/02-31 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідотцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, у зв"язку з відсутністю реєстрації житлового будинку за спадкодавцем.(а.с.17).

Згідно свідоцтва про смерть серія 1-НО № 728866 виданого 12.07.2013 року виконкомом Миколаївської сільської ради Волноваського району Донецької області ОСОБА_4 померла 12.07.2013 року.(а.с.13).

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ч.3 ст.3 Закона України від 01.07.2004 року " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації згідно цього Закону, виникає з моменту такої реєстрації. Дежавна реєстрація на таке нерухоме майно здійснювалась до 01.01.2013 року органами БТІ в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, а з 01.01.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно органами державної реєстрації прав та нотаріусами, як спеціальними суб"єктами державної реєстрації прав.

Згідно ч.4 ст.41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по пяту чергу.

За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача, як доньки померлої.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Крім того, п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України " Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідотцтво про право на спадщину вида.ться за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідотцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок № 23 по вул.Центральна (Леніна) в с.Миколаївка, Волноваського району, Донецької області, загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею 33,3 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами,

На стягнення судових витрат позивач не наполягає.

На підставі ст. 328, 1216,1269 ЦК України, керуючись ст.ст.2, 4, 5, 8, 10, 11, 14, 210, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 23 по вул. Центральна (Леніна) в с.Миколаївка, Волноваського району, Донецької області, загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею 33,3 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами.

Оригінал рішення знаходиться у справі № 2/221/590/2016 та зберігається у архіві Волноваського районного суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд.

Апеляційна скарга на рішення подається впродовж десяти днів після оголошення рішення.

Особи, що не приймали участь у справі, мають право оскарження рішення в той же строк, з моменту вручення їм копії рішення.

Суддя Волноваського

районного суду ОСОБА_8

16.05.2016