Номер справи 220/1622/16-ц
Номер провадження № 2/220/577/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті його батька.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_3. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого в АДРЕСА_1, а також трьох земельних ділянок. Вказаний житловий будинок згідно запису в погосподарській книзі Богатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області особовий рахунок НОМЕР_1 значиться за його померлим батьком ОСОБА_3 Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька є він, його сестра ОСОБА_2 та мати ОСОБА_4 Після смерті батька вони у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори: він та сестра - з заявами про прийняття спадщини, а мати - з заявою про відмову від прийняття спадщини. Він та сестра отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння АДРЕСА_1 постановою нотаріуса було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння, оскільки за життя батько не встиг зареєструвати своє право власності.

В судове засідання позивач та його представник не з'явились, будучи належним чином оповіщеними про день та час розгляду справи. Подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала.

Представник відповідача - виконкому Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області - в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст.1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2, виданим виконкомом Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області від 02 листопада 2015 року (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого в АДРЕСА_1, та трьох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно наданої суду копії спадкової справи № 75/2016 від 22.04.2016 року спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_4 та діти - позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2

У встановлений законом для прийняття спадщини строк дружина померлого ОСОБА_4 звернулась до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини, а сторони по справі позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 - з заявами про прийняття спадщини. Сторонами був укладений договір про поділ спадкового майна та отримано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки.

Постановою приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Гукова О.В. від 05.07.2016 року № 473/02-21 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього (а.с.13).

Згідно технічного паспорту, виготовленого КП «Великоновосілківське БТІ» 02.06.2016 р. на ім'я померлого ОСОБА_3, домоволодіння АДРЕСА_1 складається з А-1 житлового будинку, 1955 року побудови, загальною площею 61,0 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м., М-1 погрібу, 1992 року побудови, а-1 тамбуру, 1955 року побудови, а"-1 тамбуру, 1990 року побудови, Г-1 гаражу, 1987 року побудови, И-1 сараю, 1992 року побудови, Л-1 літньої кухні, 1992 року побудови, Н-1 навісу, 1992 року побудови, О-1 сараю, 1990 року побудови, Р-1 навісу, 1992 року побудови, С-1 сараю, 1992 року побудови, Т-1 сараю, 1992 року побудови, Ф-1 сараю, 1990 року побудови, Х-1 убиральні, 2004 року побудови, К колодязю, 1955 року побудови, N-2 огорожі, 1987 року побудови, М-3 воріт, 1987 року побудови (а.с. 14-17).

Вказаний житловий будинок згідно запису в господарській книзі Богатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, особовий рахунок НОМЕР_1, перебував у власності ОСОБА_3 (а.с.19).

З довідки Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області № 1465 від 17.10.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку під забудову житлового будинку з надвірними будівлями та для ведення сільського господарства у розмірі 0,50 га за адресою: АДРЕСА_1.

Земельна ділянка, на якій розташований вказаний житловий будинок не приватизована, що підтверджується листом відділу Держгеокадастру у Великоновосілківському районі, Донецької області від 12 липня 2016 року 1-125/0-125/6-16 (а.с.23).

На вказаний житловий будинок згідно архівних даних комунального підприємства Великоновосілківськє районне бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 року право власності не зареєстроване і 02.06.2016 року (а.с.18).

Згідно висновку відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області № 56/16-23 від 08.07.2016 будівлі та спорудження зведені без порушень діючих архітектурно-будівельних норм (а.с. 20).

Згідно довідки Великоновосілківського районного відділу Головного управління ДСНС України у Донецькій області № 638 від 12.07.2016 року про те, що вказані будівлі відповідають вимогам пожежної безпеки.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Відповідно до зазначеної Інструкції реєстрацію будинків із обслуговуючими будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP провадили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих рад депутатів трудящих. Об'єктами реєстрації були будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером на вулиці, провулку, площі.

На виконання постанови КМУ від 27 лютого 1995 року № 150 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» були прийняті Правила державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31/1056. Правила встановлювали порядок державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб. До об'єктів нерухомого майна, що підлягали державній реєстрації, відносяться: жилі будинки (домоволодіння), розташовані на земельній ділянці під окремим порядковим номером на вулиці, площі, провулку; нежилі будинки, дачі, садові будинки, гаражі, будівлі виробничого, господарського, соціально-побутового та іншого призначення, розташовані на окремих земельних ділянках; вбудовані в жилі будинки нежилі приміщення (як частини цього будинку); квартири в багатоквартирних будинках.

Зазначені вище нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі і визнає за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по АДРЕСА_1, після смерті його батька ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 174, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216-1220, 1222, 1261 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Якішина