У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 20 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 03 квітня 2013 року він працював на посаді електромонтера з ремонту повітряних ліній електропередачі 3 розряду служби повітряних ліній бригади з ремонту та експлуатації повітряних ліній електропередачі № 4 філії м. Миколаєва Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (далі - ПАТ «Миколаївобленерго»). 12 травня 2015 року його було звільнено з займаної посади у зв'язку із призовом на військову службу, на підставі п. 3 ст. 36 КЗпП України.

Посилаючись на вказане та порушення відповідачем вимог ст. 119 КЗпП України, Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 20 вересня 2016 року, позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_2 на роботі у ПАТ «Миколаївобленерго» на посаді електромонтера з ремонту повітряних ліній електропередачі 3 розряду служби повітряних ліній бригади з ремонту та експлуатації повітряних ліній електропередачі №4 філії м. Миколаєва в ПАТ «Миколаївобленерго».

Стягнуто з ПАТ «Миколаївобленерго» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за період з 12 травня 2016 року по 08 серпня 2016 року у розмірі 63 227 грн 01 коп.

Допущено негайне виконання вказаного рішення суду в частині поновлення на роботі.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ПАТ «Миколаївобленерго» просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 119 КЗпП України (в редакції на травень 2015 року), працівникам, які залучаються до виконання обов'язків, передбачених законами України «Про військовий обов'язок і військову службу» і «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів. За працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, але не більше одного року, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», за громадянами України, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігаються місце роботи (посада), середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, незалежно від підпорядкування та форм власності.

Відповідно до п. 2 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року № 1275-VII поширено дію частин другої і третьої статті 39 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», ч. 3 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та частини третьої статті 119 КЗпП України в редакції цього Закону на громадян України, які були призвані на військову службу на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію».

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов правильного висновку про те, що відповідачем порушені вимоги чинного трудового законодавства при звільненні позивача.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Миколаївобленерго» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 20 вересня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак