Єдиний унікальний номер 229/1465/16-ц
Номер провадження 4-с/229/8/2016
УХВАЛА

Іменем України

24 жовтня 2016 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Гонтар А.Л.

при секретарі Костенко В.М.

за участі заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника ВДВС Дружківського

міського управління юстиції ОСОБА_3

заінтересовоаної особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дружківського міського управління юстиціі (далі- ВДВС МУЮ),

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 21.06.16 року звернувся до Дружківського міського суду зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС МУЮ, здійсненні в процессі виконання рішення суду.

Заявник посилається на те, що на виконання рішення Дружківського міського суду Донецької області від 04 серпня 2014 року він отримав виконавчий лист про його вселення в будинок №18 по вул. Жертв Революції м. Дружківки, зобовязання боржника ОСОБА_4 не чинити перешкод у користуванні будинком та надати ключі від вхідної двері та інших приміщень будинку, а також гаражу, хвіртки. На підставі виконавчого листа було відкрито виконавче провадження. Заявник вказує, що 21 квітня 2016 року під час примусового вселення рішення суду було виконано частково, а саме йому були надані ключі від дверей, але самого вселення не відбулося. Боржник ОСОБА_1 не звільнила половину жилої площі для розміщення ОСОБА_1 своїх меблів та речей, не звільнила половину гаража, не виділила половину земельної ділянки. Приміщення гаражу, літньої душової кабіни завалено сміттям, металобрухтом, що ускладнює їх користування. Перешкодою у користуванні будинком є також знаходження у дворі двох собак. Окрім того, 21 квітня 2016 року у дворі були присутні сторонні люди, які ОСОБА_1 не відомі, а також співмешканець ОСОБА_4 З присутністю цих людей ОСОБА_1 не був згодний. Вважає, що при його вселенні 21 квітня 2016 року державні виконавці Листопад С.І. та Нарожний Д.А. не виконали своїх обовязків, а тому просить суд визнати їх бездіяльність неправомірною і відсторонити їх від виконання виконавчих дій, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 21 квітня 2016 року, зобовязати ВДВС Дружківського міського управління юстиції провести примусове вселення ОСОБА_1 в будинок №18 по вул. Жертв Революції м. Дружківки у встановленому законом порядку з виділенням необхідної жилої площі, розміщенням меблів, можливості користуватися двором (перевести тварин собак в інше місце), можливості користуватися гаражем, надвірними будівлями та половиною земельної ділянки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали доводи скарги.

Представник ВДВС Дружківського МУЮ ОСОБА_3 заперечила проти скарги, пояснила, що 21 квітня 2016 року рішення суду щодо вселення заявника ОСОБА_1 у будинок №18 по вул. Жертв Революції м. Дружківки було виконано в присутності понятих та працівника поліції, про що був складений відповідний акт. ОСОБА_1 має ключі від всіх дверей та будівель, має до них доступ. 21 квітня 2016 року він відкривав хвіртку, будинок, гараж своїми ключами, глянув будинок та гараж, інші надвірні будівлі. В дворі перебувала собака, але вона не чинила опору ані ОСОБА_1, ані державному виконавцю, ані понятим та працівнику міліції. ОСОБА_4 була попереджена про обовязок не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_1 будинком. Був складений відповідний акт, але ОСОБА_1 не був з ним згодний, оскільки у дворі будинку перебував співмешканець ОСОБА_4 Солоніков. Вважає, що нею виконані всі дії для виконання рішення суду, які передбачені чинним законодавством. У виконавчому листі не вказані інші дії, які повинен виконати державний виконавець і про які просить ОСОБА_1

Заінтересована особа ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги ОСОБА_1, посилаючись на те, що усі дії державного виконавця були правомірні та обгрунтовані. ОСОБА_1 отримав усі ключі від наявних приміщень. Має повний доступ до житла та надвірних приміщень. Йому ніхто не перешкоджає для вселення у будинок, але він сам цього не бажає.Просить у задволені скарги відмовити.

Суд, заслухавши заявника, представника заявника, представника ВДВС Дружківського МУЮ, свідків, перевіривши матеріали справи, оцінівши надані докази, вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_1 треба відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод;

у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

На підставі роз'яснень, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", учасник виконавчого провадження (особа, залучена до проведення виконавчих дій), який звернувся до суду зі скаргою, заявою (поданням), бере участь у їх розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обовязків яких безпосердньо стосується зазначене звернення - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими ст. 386 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби,рішення, дії або бездійльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересована особа залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтерсеси.

Судом установлено, що 21 квітня 2016 року в.о. начальника ВДВС Дружківського міського управління юстиції ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа №2/229/351/2014, виданого 15 серпня 2014 року Дружківським міським судом про зобов'язання боржника ОСОБА_4 не чинити перешкод у користуванні будинком, який розташований за адресою: м. Дружківка, вул. Жертв Революції, буд. 18, та надати ключі від вхідної двері та інших приміщень будинку, а також гаражу, хвіртки стягувачу ОСОБА_1, винесла постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження», оскільки рішення суду виконано в повному обсязі.

Статтею 79 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений порядок виконання рішення про вселення стягувача. Встановлено, що:

1. Державний виконавець перевіряє виконання рішення про вселення стягувача на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

2. У разі невиконання боржником рішення державний виконавець виконує його примусово.

Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому.

3. Державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника і стягувача про день і час примусового вселення. Боржник вважається повідомленим про примусове вселення стягувача, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися вселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час вселення, не є перешкодою для виконання рішення про вселення.

4. У разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про вселення стягувача, на нього накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом. При цьому вселення здійснюється у присутності понятих із залученням поліцейських.

5. Про примусове вселення стягувача державний виконавець складає акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

6. У разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 89 цього Закону. Виконавче провадження не відновлюється і повторне примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню (перебуванню), не є боржником. Питання про вселення стягувача в такому разі вирішується в судовому порядку.»

Відповідно до акту 21 квітня 2016 року в.о. начальника ВДВС Дружківського міського управління юстиції ОСОБА_3 у присутності понятих ОСОБА_5, ОСОБА_6, працівника поліції ОСОБА_7 здійснила примусове виконання рішення суду про вселення ОСОБА_1 у будинок №18 по вул. Жертв Революції м. Дружківки. Акт був підписаний державним виконавцем Листопад С.І., боржником ОСОБА_4, понятими і працівником поліції. ОСОБА_1 підписав акт з застереженням, вказавши, що він не згоден зі вселенням, оскільки йому чинились перешкоди - у дворі знаходились сторонні особи.

Принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК визначені ознаки обов'язковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 Закону України «Про виконавче провадження» примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому.

Рішенням суду було передбачено вселення ОСОБА_1 в будинок №18 по вул. Жертв Революції м. Дружківки, зобовязання боржника ОСОБА_4 не чинити перешкод у користуванні будинком та надати ключі від вхідної двері та інших приміщень будинку, а також гаражу, хвіртки.

Як пояснив ОСОБА_1, 21 квітня 2016 року він мав доступ до двору, будинку, інших надвірних споруд за адресою м. Дружківка, вул. Жертв Революції, 18, оглянув їх в день вселення, і на даний час він має ключі від цих приміщень, хвіртки та гаражу.

В акті державного виконавця від 21 квітня 2016 року зазначено, що ОСОБА_4 була попереджена про утримання від перешкод ОСОБА_1 у доступі до будинку.

На фотографіях від 21 квітня 2016 року, наданих ОСОБА_1, видно, що вони зроблені у дворі, всередині будинку № 18 по вул. Жертв Революції м. Дружківки, поруч із надвірними будівлями.

Як пояснила у судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_4, ОСОБА_1 ніхто не перешкоджає мешкати у будинку, він має ключі від усіх приміщень домоволодіння. Дії державного виконавця були правомірні та його вселення у будинок було виконано.

Допитані у судовому засіданні свідки, також пояснили, що ОСОБА_1 отримав усі ключі, від хвіртки, будинку, гаражу. Він мав доступ до будинку та внутрішніх приміщень будинку.

Проаналізувавши ці факти, суд приходить до висновку, що 21 квітня 2016 року в.о. начальника ВДВС Дружківського міського управління юстиції ОСОБА_3 виконала усі дії для примусового вселення ОСОБА_1 до вищевказаного будинку в розумінні статті 79 Закону України «Про виконавче провадження». Дії щодо виділення необхідної жилої площі, розміщення меблів, можливості користуватися двором (переведення тварин собак в інше місце), можливості користуватися гаражем, надвірними будівлями та половиною земельної ділянки у виконавчому листі не зазначені, а тому державний виконавець не несе обовязку їх виконувати. А тому для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у звязку з виконанням судового рішення у державного виконавця були всі законні підстави, і підстав для її скасування у суду немає.

Зі слів ОСОБА_1 в подальшому він не мав можливості потрапити до двору і будинку, оскільки боржник ОСОБА_4 встановила залізний прут у хвіртці.

Пунктом 6 статті 79 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження».

Відповідно до ч.2 ст. 51 Закону № 606-XIV за наявності обставин, передбачених частиною шостою статті 79 цього Закону, а саме у разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, виконавче провадження підлягає відновленню у триденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідної заяви стягувача. Тобто, законодавством передбачена можливість відновлення виконавчого провадження за заявою стягувача у разі перешкоджання виконанню рішення про його вселення.

Законодавством не встановлено обмеження в кількості разів для звернення стягувача з заявами до державного виконавця про примусове вселення. В частині 6 ст. 79 Закону № 606-XIV зазначено, що державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача, але не встановлено, що це можливо здійснити тільки два рази. Повторно в даному випадку може тлумачитись не як «удруге», а як таке, що вчиняється не один раз. Визначальною для відновлення виконавчого провадження на підставі ч.2 ст. 51 Закону, є заява стягувача. Тому, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про зобовязання ВДВС Дружківського міського управління юстиції провести його примусове вселення є передчасними і не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про відсторонення державного виконавця Нарожного Д.А. та виконуючої обовязки начальника ВДВС Дружківського міського управління юстиції ОСОБА_3, від виконання виконавчих дій, то вони не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними. Відповідно до статті 16 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, експерт, спеціаліст, оцінювач, перекладач не можуть брати участі у виконавчому провадженні і підлягають відводу, якщо вони є близькими родичами сторін, їх представників або інших осіб, які беруть участь у виконавчому провадженні, або заінтересовані в результаті виконання рішення, або є інші обставини, що викликають сумнів у їх неупередженості. За наявності підстав для відводу зазначені особи зобов'язані заявити самовідвід. З тих самих підстав відвід таким особам може бути заявлений стягувачем, боржником або їх представниками. Відвід має бути вмотивованим, викладеним у письмовій формі і може бути заявлений у будь-який час до закінчення виконавчого провадження. Питання про відвід державного виконавця вирішується начальником відділу, якому підпорядкований державний виконавець, про що виноситься постанова. Тому суд вважає, що ці вимоги не підлягають розгляду судом.

Враховуючи, вищезазначене, суд, вважає необхідним залишити скаргу без розгляду.

На підставі ст. 383-389 ЦПК України, ст.16,51,79 Закону України "Про виконавче провадження", суд

у х в а л и в:

відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та виконуючої обов'язки начальника відділу державної виконавчої служби Дружківського міського управління юстиції.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя Дружківського міського суду А. Л. Гонтар