Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 332/3985/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Федоренко О.І.
Провадження № 22-ц/778/877/16 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ПАТ «Запорізький завод феросплавів» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що відповідачі проживають в АДРЕСА_1, зазначений будинок перебуває на балансі позивача. За зазначеною адресою зареєстровані: ОСОБА_3, 1960р. народження, ОСОБА_4, 1960р. народження, ОСОБА_5, 1981р. народження, ОСОБА_6, 1985р. народження, ОСОБА_7, 2005р. народження.

Відповідачі не в повному обсязі здійснювали оплату за житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим за період з грудня 2011 року по березень 2014 року, з урахуванням здійсненого на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2012 року перерахунку комунальних послуг, виникла заборгованість в розмірі 6 975,63 грн. Оскільки заборгованість не погашалась, ПАТ «Запорізький завод феросплавів» подало заяву про видачу судового наказу з метою стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

16.05.2014р. було видано судовий наказ про солідарне стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2014р. було скасовано судовий наказ від 16.05.2014р.

Крім того, рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2012 року було зобов'язано ПАТ «Запорізький завод феросплавів» зробити перерахунок комунальних послуг за період з 2009 року по 2011 рік відносно, у тому числі, відповідачів. Вказане рішення суду, що набрало законної сили, виконано в повному обсязі.

У зв'язку з тим, що відповідачі здійснюють оплату за житлово-комунальні послуги не в повному обсязі, заборгованість за період з грудня 2011 року по червень 2015 року включно з урахуванням здійсненого на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2012 року перерахунку комунальних послуг становить 6 439,11 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послугив сумі 6 439,11 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Запорізький завод феросплавів» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 1 685,52 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Запорізький завод феросплавів» судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ «Запорізький завод феросплавів» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

За ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, виходив із того, що підлягає застосуванню строк позовної давності. Звернення позивача до суду відбулося 31.08.2015 року, тому й стягнення треба проводити за останні три року, тобто за період з вересня 2012 року по березень 2014 року. Таким чином, від заборгованості за період з вересня 2012 року по березень 2014 року в розмірі 4 875,43 грн. за відрахуванням погашення в розмірі 3 189,91 грн. підлягає до стягнення решта в сумі 1 685,52 грн.

Проте, з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджуються з вимогами матеріального та процесуального права.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу (якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості), може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Згідно ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством; якість житлово-комунальної послуги - сукупність нормованих характеристик житлово-комунальної послуги, що визначає її здатність задовольняти встановлені або передбачувані потреби споживача відповідно до законодавства.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" повноваження щодо визначення виконавця житлово-комунальних послуг належать органам місцевого самоврядування.

Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги (ст. 162 ЖК України).

За положеннями ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною 3 ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).

Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством (ч.ч. 1, 2 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_3, 1960р. народження, ОСОБА_4 (дружина), 1960р. народження, ОСОБА_5 (син), 1981р. народження, ОСОБА_6 (донька), 1985р. народження, ОСОБА_7 (онук), 2005р. народження (а.с. 5).

У серпні 2011 року ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24 звернулися до суду з позовом до ВАТ "Запорізький завод феросплавів" про перерахунок комунальних послуг та стягнення моральної шкоди (а.с. 16-23).

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2012 року позов задоволено частково. Зобов'язано ВАТ "Запорізький завод феросплавів" зробити перерахунок комунальних послуг відносно ОСОБА_8, ОСОБА_25, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24 за період з 2009 року по 2011 роки. В іншій частині позову відмовлено (а.с. 24-26).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27.02.2013 року рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2012 року залишено без змін (а.с. 31-34).

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького МУЮ від 11.01.2014р. вищевказане рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2012 року виконано в повному обсязі, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 02.09.2013р., закінчено (а.с. 36-37).

Згідно витягу з особистого рахунку заборгованість відповідачів за надані комунальні послуги за період з грудня 2011 року по червень 2015 року включно з урахуванням здійсненого на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2012 року перерахунку вартості комунальних послуг становить 6 439,11 грн. (а.с. 6-7).

14.05.2014р. ПАТ «Запорізький завод феросплавів» подало до Заводського районного суду м. Запоріжжя заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за період з грудня 2011 року по березень 2014 року (а.с. 8-9).

16.05.2014р. Заводським районним судом м. Запоріжжя було видано судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 6 975,63 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2014р. вищевказаний судовий наказ від 16.05.2014р. було скасовано (а.с. 15).

Як пояснили сторони у засіданні апеляційного суду, квартира АДРЕСА_1, де мешкають та зареєстровані відповідачі, перебуває у комунальній власності.

Факт надання послуг відповідачами визнано.

Відповідачами зроблено заяву про застосування наслідків спливу позовної давності (а.с. 162).

Відповідно до додаткових пояснень та розрахунку заборгованості, наданих представником позивача апеляційному суду, відповідачі за період з грудня 2011 року по червень 2015 року:

- не мають боргу з опалення (переплата складає 204,76 грн.);

- не мають боргу з абонплати за опалення;

- мають заборгованість за послуги з утримання будинку в розмірі 3 395,39 грн. (122,40 грн. за грудень 2011 року + 586,02 грн. заборгованість за 2012 рік + 1 218,17 грн. заборгованість за 2013 рік + 1 468,80 грн. заборгованість за 2014 рік + 0,00 грн. заборгованість за січень - червень 2015 року).

Вказаний розрахунок зроблено з урахуванням наданих відповідачами квитанцій про оплату житлово-комунальні послугсуду першої та апеляційної інстанцій за період з грудня 2011 року по червень 2015 року включно (а.с. 88-94, 165-171, 228).

Таким чином, у період з грудня 2011 року по червень 2015 року включно відповідачі не в повному обсязі сплачували кошти за надані послуги, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за житлово-комунальні послуги, а саме, заборгованість за послуги з утримання будинку в розмірі 3 395,39 грн.

Слід зазначити, що обставина пропуску позивачем строку позовної давності не має місця в даній справі, оскільки, як зазначалося вище, 14.05.2014р. ПАТ «Запорізький завод феросплавів» звертався до суду першої інстанції з заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги. Судовий наказ по суті заявлених вимог було видано Заводським районним судом м. Запоріжжя 16.05.2014р.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Частиною першою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 3 ст. 264 ЦК України).

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Враховуючи те, що судовий захист права позивача на стягнення заборгованості може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання ПАТ «Запорізький завод феросплавів заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Отже, заява про видачу наказу була подана до суду 14.05.2014р., саме з цієї дати, відповідно до положень ст.ст. 256, 257, 260, 264 ЦК України та з урахуванням правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14, перебіг строку позовної давності був перерваний.

Крім того, обґрунтовуючи позов ПАТ «Запорізький завод феросплавів» зазначало, що відповідачі періодично сплачують заборгованість. Так, з витягу з особистого рахунку за період з грудня 2011 року по червень 2015 року включно, що наданий апеляційному суду, вбачається, що відповідачі здійснили оплату за надані послуги з утримання будинку в грудні 2011 року, січні - березні 2012 року, січні - червні 2015 року.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (ч. 1 ст. 264 ЦК України).

Таким чином, дії відповідачів з часткового погашення боргу переривали перебіг строку позовної давності.

Вказані обставини дають підстави для висновку про переривання строку позовної давності, а тому цей строк не сплив на час пред'явлення позову.

Таким чином, доводи ПАТ «Запорізький завод феросплавів» щодо помилкового висновку суду про відмову у задоволенні частини позовних вимог у зв'язку з пропуском строку позовної давності знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду на підставі ст.ст. 307, 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, з відповідачів на користь ПАТ «Запорізький завод феросплавів» підлягає стягненню солідарно заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 3 395 грн. 39 коп.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідачів документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у суді першої та апеляційної інстанцій у загальному розмірі 511 грн. 56 коп. (243,60 грн. + 267,96 грн.). Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, тому, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню у рівних частках судовий збір по 127,89 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2015 року по цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

Позов Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 3 395 (три тисячі триста дев'яносто п'ять) грн. 39 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» судовий збір по 127 (сто двадцять сім) грн. 89 коп. з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: