Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1164/16-ц
Провадження № 2/321/470/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Бородіної І.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідачів ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, ОСОБА_4, ОСОБА_7, про визнання права власності на майно, виключення майна з акту опису та звільнення з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 районного відділу державної виконавчої служби, ОСОБА_4, ОСОБА_7, про визнання права власності на майно, виключення майна з акту опису та звільнення з-під арешту. В позові зазначено, що 23 серпня 2016 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3 за місцем проживання ОСОБА_4 в смт. Михайлівка по вул. Космічна, 28, склала акт опиту та арешту майна при примусовому виконанні виконавчого листа № 321/1238/15-ц, виданого Михайлівським районним судом 3 грудня 2015 року, яким наклала арешт, зокрема, на телевізор марки «CHANCHONC», корпус сірого кольору, вартістю - 200,00 грн.; блок супутниковий марки «Eurosky», корпус чорного кольору, вартістю - 250,00 грн.; пральну машину марки «Saturn», полу автомат, корпус білого кольору, вартістю - 600,00 грн.; телевізор марки «SAMSUNG», корпус сірого кольору, вартістю - 300,00 грн.; крісло «Ракушка», вартістю 100 грн.; диван, бежево- коричного кольору, вартістю - 500,00 грн.; тюнер супутниковий «Огіоn», у корпусі чорного кольору, вартістю 250,00 грн.; супутникову тарілку з трьома супутниковими голівками, білого кольору, вартістю - 300,00 грн. Позивач ОСОБА_1 стверджує, що вказане майно не належить боржнику ОСОБА_8, а належать їй на праві власності, що підтверджується наявними у неї відповідними накладними та гарантійними документами. Державний виконавець при накладенні арешту не впевнився, кому саме належить це майно, у звязку з чим, позивач була змушена звернутися до суду із позовними вимогами про визнання права власності та зняття арешту із вказаного майна.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги, додатково пояснила суду, що вона є власником домоволодіння за адресою: смт. Михайлівка вул. Космічна, 28, а ОСОБА_4 є її невісткою, у звязку чим тимчасово проживає за вказаною адресою. При складенні акту опису й арешту майна від 23 серпня 2016 року, вона була відсутня вдома, тому не мала змоги надати державному виконавцеві документи на підтвердження її права власності на описане майно. Крім того, їй відомо, що ОСОБА_4 пояснювала державному виконавцю, що описане майно їй не належить та ніяких прав на нього не має, але держаний виконавець не прийняв до уваги її пояснення.

Представник відповідача ОСОБА_6 районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, додатково пояснила, що при складенні нею акту опису і арешту майна боржник ОСОБА_4 дійсно пояснювала, що описане майно їй не належить, а належить власниці будинку матері ОСОБА_1 Проте вона не зважала на пояснення боржника, оскільки остання тривалий час ухилялась від виконання рішення суду. Стосовно наданих позивачкою документів на підтвердження її права власності на майно, представник відповідача пояснила, що не вважає вказані документи належними, вона сумнівається в їхній справжності, тому просила суд вирішити справу на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, додатково пояснив, що являється стягувачем по виконавчому провадженню, а боржник ОСОБА_4 тривалий час не виконує рішення суду щодо стягнення з неї суми боргу на його користь. Йому відомо, що ОСОБА_4 разом з ОСОБА_1 дійсно проживають в будинку за адресою: смт. Михайлівка вул. Космічна, 28, але він вважає, що надані позивачкою документи не відповідають вимогам закону, тому не можуть братися до увагу судом в якості належних доказів. Враховуючи викладене, просить суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні визнала позовні вимоги в повному обсязі, додатково пояснила, що дійсно за рішенням суду вона має сплатити ОСОБА_5 суму боргу. Проте на теперішній час вона з обєктивних причин не може цього зробити, через скрутне матеріальне становище. Під час складання державним виконавцем акту опису та арешту, вона пояснювала, що описане майно їй не належить.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що являється чоловіком відповідача ОСОБА_4 і сином позивача ОСОБА_1 ОСОБА_9, яке було описане державним виконавцем дійсно не належить його дружині, а належить його матері ОСОБА_1, саме вона є власником будинку, де вони проживають, і саме ОСОБА_1 купувала за власні кошти все описане майно.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 являється її племінницею. Їй відомо, що ОСОБА_4 проживає разом з чоловіком в будинку свекрухи ОСОБА_1 за адресою: смт. Михайлівка, вул. Космічна, 28. У вказаному будинку майна належного ОСОБА_4 немає., всі речі належить власнику будинку ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи таке:

Так, відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В ході судового розгляду було встановлено, що згідно акту опису та арешту майна (а.с. 8-10), 23 серпня 2016 року державний виконавець Михайлівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа № 321/1238/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 32596 грн. 20 коп., за місцем проживання ОСОБА_4 в смт. Михайлівка по вул. Космічна, 28, провела опис та наклала арешт на наступне майно: телевізор марки «CHANCHONC», корпус сірого кольору, вартістю - 200,00 грн.; блок супутниковий марки «Eurosky», корпус чорного кольору, вартістю - 250,00 грн.; пральну машину марки «Saturn», полу автомат, корпус білого кольору, вартістю - 600,00 грн.; крісло «Ракушка», вартістю 100 грн.; телевізор марки « SAMSUNG», корпус сірого кольору, вартістю - 300,00 грн.; диван, бежево- коричного кольору, вартістю - 500,00 грн.; тюнер супутниковий «Огіоn», у корпусі чорного кольору, вартістю 250,00 грн.; велосипед марки ХВЗ вартістю - 1000 грн.; супутникову тарілку з трьома супутниковими голівками, білого кольору, вартістю - 300,00 грн., як таке, що належить боржнику. Письмових зауважень ОСОБА_4 акт опису і арешту майна не містить.

На підтвердження свого права власності на описане майно позивач ОСОБА_1 надала суду такі документи:

гарантійний документ на пральну машинку марки «SATURN», (а.с. 11), що містить печатку магазину «Комфорт», підписи продавця та покупця та дату покупки 1 вересня 2012 року;

інструкцію з використання тюнеру супутникового «ORION», (а.с. 12);

інструкцію з використання тюнеру супутникового «Eurosky» (а.с. 13);

довідку приватного підприємця ОСОБА_11, відповідно до якої ОСОБА_1 придбала у нього два тюнери супутникові і супутникову тарілку за 2000 грн. (а.с. 40).

Всі вказані документи були надані позивачем в судовому засіданні в оригіналах, були оглянуті судом і засвідчені їх копії містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи представника відповідача ОСОБА_3 про те, що з наданих позивачем документів неможливо ідентифікувати майно не можуть бути прийняті судом, оскільки в акті опису та арешту, складеному ОСОБА_3 не зазначено жодних ідентифікуючих ознак предметів (серійних номерів, їх моделей, взагалі правильних назв предметів), натомість надані позивачкою документи містять ці данні.

Посилання відповідача ОСОБА_5 та представника відповідача ОСОБА_3 на невідповідність наданих позивачем документів вимогам закону та наявність у них сумніві щодо їх справжності, суд вважає необґрунтованими, оскільки, жодних клопотань щодо визначення справжності документів в ході судового розгляду заявлено не було. Отже, суд визнає надані позивачкою документи на підтвердження її права власності належними та допускними доказами по справі.

Натомість, належних доводів та доказів щодо того, що вказане описане майно позивачу ОСОБА_1 не належить, та доказів, які б спростовували її твердження, суду не надано.

Таким чином, судом встановлено, що описане майно, а саме: блок супутниковий марки «Eurosky»; пральну машину марки «SATURN; тюнер супутниковий «ORION»; супутникову тарілку з трьома супутниковими голівками, дійсно є власністю позивача ОСОБА_1, а не відповідача ОСОБА_4

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності та зняття арешту з майна, в частині позовних вимог стосовно: блоку супутникового марки «Eurosky»; пральної машини марки «SATURN; тюнеру супутникового «ORION»; супутникової тарілки з трьома супутниковими голівками, законні, обґрунтовані належними доказами та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, позивачка ОСОБА_1 в позовній заяві просила суд також зняти арешт із наступного майна: телевізору марки «CHANCHONC»; дивану, бежево-коричного кольору; крісла «Ракушка»; телевізору марки «SAMSUNG». Проте, суд звертає увагу, що позивачем не була надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог в цій частині.

Так, суд змушений критично поставитися до свідчень свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 оскільки: по-перше, вони є близькими родичами позивача ОСОБА_1 і відповідача ОСОБА_4; по-друге, їх показанні не підтвердженні жодними письмовими доказами.

Отже, суд вважає, що ОСОБА_1 не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження належності їй на праві власності, тому позовні вимоги в частині визнання права власності на вказане майно та зняття з нього арешту є не обгрунтованими, і відповідно не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, ОСОБА_4, ОСОБА_7, про визнання права власності на майно, виключення майна з акту опису та звільнення з-під арешту задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на наступне майно: блок супутниковий марки «Eurosky»; пральну машину марки «SATURN; тюнер супутниковий «ORION»; супутникову тарілку з трьома супутниковими голівками.

Зняти арешт з наступного майна: блоку супутникового марки «Eurosky»; пральної машини марки «SATURN; тюнеру супутникового «ORION»; супутникової тарілки з трьома супутниковими голівками, що був накладений, згідно акту опису та арешту майна серії ВП №50290749 від 23 серпня 2016 року, державним виконавцем Солоткіною Ю.О.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_12