Провадження № 2/263/3023/2016
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 жовтня 2016 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом.

Відповідно до п.4 ч. 1, ч. 5 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, ціну позову щодо вимог майнового характеру; до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

На 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1378 гривень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 80 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно. Тобто відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

Згідно з пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною пятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обовязок покладається на позивача.

Зважаючи на те, що позивачем у позові не зазначено ціну позову та відповідно до неї не сплачено судовий збір в належному розмірі, суд вважає, що дана заява подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху до усунення позивачем вказаних порушень ст. 119 ЦПК України, а саме: оплати судового збору у належному розмірі за вимогу майнового характеру відповідно до ціни позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 119, 121 ч.1, 209 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачу термін для усунення вказаних недоліків до 31 жовтня 2016 року, але не більше пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Розяснити позивачу, що в разі невиконання вказівок суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута їй.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Г.Васильченко