АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/3849/15-ц Головуючий суддя І інстанції Задорожний М. І.
Провадження № 22-ц/790/3447/16 Суддя доповідач Малінська С.М.
Категорія: Спори про спадкове право
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Малінської С.М.,

суддів: Швецової Л.А., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Єрьоменко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 березня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Шостої харківської державної нотаріальної контори, Державного нотаріуса Шостої харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_1, про скасування постанови нотаріуса та зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину за законом, та за позовом ОСОБА_1 до Шостої харківської державної нотаріальної контори, Державного нотаріуса Шостої харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_2, про скасування постанови нотаріуса та зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину за законом,-

встановила:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із вищезазначеним позовом, в якому просили скасувати постанову державного нотаріуса Шостої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 № 727/02-31 від 10.03.2015 року про відмову у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 06.07.2014 року; зобовязати державного нотаріуса Шостої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 06.07.2014 року, на ? частки спадкового майна у вигляді грошових вкладів з усіма належними відсотками та компенсаціями, що відкриті на імя ОСОБА_4 в Публічному акціонерному товаристві «Укрсиббанк», Публічному акціонерному товаристві «Дочірній банк Сбербанку Росії»; зобовязати державного нотаріуса Шостої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 06.07.2014 року, на ? частки спадкового майна у вигляді грошових вкладів з усіма належними відсотками та компенсаціями, що відкриті на імя ОСОБА_4 в Публічному акціонерному товаристві «Укрсиббанк», Публічному акціонерному товаристві «Дочірній банк Сбербанку Росії».

Позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 06 липня 2014 року помер їх дід ОСОБА_4, який мешкав один за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями за законом ОСОБА_4 як спадкоємці за правом представлення після його смерті, так як його син (батько позивачів) - ОСОБА_5 , будучи єдиним спадкоємцем першої черги, помер 14 жовтня 2008 року.

За заявами позивачів про прийняття спадщини ОСОБА_4, за законом на грошові вклади, які знаходяться в ПАТ «Укрсиббанк», ПАТ «Сбербанку Росії», померлого 06.07.2014 року, нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 19.08.2014 року було зареєстровано спадкову справу № 56437123, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38164673, виданого 19.08.2014 року.

10.03.2015 року державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій за № 727/02-31 та постанову 1032/02-31, якими відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_4, який помер 06.07.2014 року, так як неможливо встановити коло усіх спадкоємців, які прийняли спадщину.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Шостої харківської державної нотаріальної контори, Державного нотаріуса Шостої харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_1, про скасування постанови нотаріуса та зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину за законом, та за позовом ОСОБА_1 до Шостої харківської державної нотаріальної контори, Державного нотаріуса Шостої харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_2, про скасування постанови нотаріуса та зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину за законом відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає вказане рішення незаконним та необґрунтованим, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції та не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судовим розглядом встановлено, що 06 липня 2014 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 І-НО № 781188, видане 08 липня 2014 року. Померлий ОСОБА_4 мешкав один за адресою: АДРЕСА_1. Дружина ОСОБА_4- ОСОБА_7 померла 11 червня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 І-НО № 539183, виданим 20 червня 2011 року.

Син ОСОБА_4 ОСОБА_5, будучи єдиним спадкоємцем першої черги, помер 14 жовтня 2008 року згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_6 1-ВЛ № 195234, виданого 16 жовтня 2008 року.

Позивачі звернулися із заявами про прийняття спадщини ОСОБА_4 за законом на грошові вклади, які знаходяться в ПАТ «Укрсиббанк», ПАТ «Сбербанк Росії», померлого 06.07.2014 року, нотаріусом Шостої харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, 19.08.2014 року було зареєстровано спадкову справу № 564371233, даний факт підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38164673, виданого 19.08.2014 року.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 727/02-31 від 10.03.2015 року державним нотаріусом Шостої харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_4, який помер 06.07.2014 року з причини, що неможливо встановити коло усіх спадкоємців, які прийняли спадщину.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 1032/02-31 від 10.03.2015 року державним нотаріусом Шостої харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 було відмовлено ОСОБА_1, що діяла на підставі довіреності, посвідченої від імені ОСОБА_2, у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_4, який помер 06.07.2014 року з причини, що неможливо встановити коло усіх спадкоємців, які прийняли спадщину.

У звязку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачі звернулися до суду із позовами про скасування постанов про відмову у вчинення нотаріальних дій.

Відмовляючи в задоволенні позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суд керувався ст. 16 ЦК України, зазначивши, що такого способу захисту на визнання права власності на спадкове майно шляхом скасування постанови нотаріуса про видачу свідоцтва та зобовязання видачі відповідного свідоцтва, чинним законодавством як спосіб захисту не передбачено, а з позовом про визнання права власності в порядку спадкування позивачі не зверталися, на підставі чого, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Проте з висновками суду про відмову в задоволенні позовних вимог з таких підстав колегія суддів погодитися не може, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ встановлено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

ОСОБА_8 Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено:

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом.

Відповідно до узагальнень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07 лютого 2014 року, враховуючи норми ст. 50 Закону № 3425-XII та норми Прикінцевих та перехідних положень Цивільного процесуального кодексу (ЦПК), справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 помер 06 липня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 І-НО № 781188, видане 08 липня 2014 року. Померлий ОСОБА_4 мешкав один за адресою: АДРЕСА_1. Дружина ОСОБА_4- ОСОБА_7 померла 11 червня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 І-НО № 539183, виданим 20 червня 2011 року. (а.с.13).

ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори 10 березня 2015 року за вх. № 327/02-14 про видачу свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_4, померлого 06 липня 2014 року.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 727/02-31 від 10.03.2015 року державним нотаріусом Шостої харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_4, який помер 06.07.2014 року з причини, що неможливо встановити коло усіх спадкоємців, які прийняли спадщину.

Також, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 1032/02-31 від 10.03.2015 року державним нотаріусом Шостої харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 було відмовлено ОСОБА_1, що діяла на підставі довіреності, посвідченої від імені ОСОБА_2, у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_4, який помер 06.07.2014 року з причини, що неможливо встановити коло усіх спадкоємців, які прийняли спадщину.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяці, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 помер 06.07.2014 року, строк встановлений ст. 1270 ЦК України на прийняття спадщини сплив 06.01.2015 року, однак ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини лише 10.03.2015 року.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За таких обставин, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції, підставою для чого, згідно з п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у звязку із пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини, розяснити, що позивачі не позбавлені права звернутися до суду із позовом про надання додаткового строку на прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, ст. 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст. 316, ст. 317, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 березня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Шостої харківської державної нотаріальної контори, Державного нотаріуса Шостої харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_1, про скасування постанови нотаріуса та зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину за законом, та позову ОСОБА_1 до Шостої харківської державної нотаріальної контори, Державного нотаріуса Шостої харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_2, про скасування постанови нотаріуса та зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину за законом, - відмовити з інших підстав.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді :