Справа № 456/1508/16-ц
Провадження № 2/456/1205/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"11" жовтня 2016 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого: судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.09.2015р., відповідач під розписку 19.09.2015р., зобов?язався повернути позивачу 4000,00 грн., за покупку автомобіля ГАЗ-24. Дані кошти відповідач зобов?язався повертати по 500 грн. щомісячно. По закінченні зазначеного строку відповідач ОСОБА_2, суму заборгованості не повернув, ухиляється від її повернення й до цього часу. На усні прохання щодо повернення даних коштів відповідач ОСОБА_2, ігнорує. На чисельні дзвінки не відповідає, двері по місцю свого проживання не відчиняє, а тому просить позов задоволити, стягнути заборгованість по розписці, судовий збір та моральну шкоду.

Позивач в судове засідання не з?явився, однак подав до суду заяву згідно якої просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги задоволити та проти прийняття заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить оголошення в газеті «Високий Замок» від 16-18 вересня 2016 року.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до положення ст.. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно наданої суду оригіналу розписки від 19.09.2015р., між ОСОБА_1, та ОСОБА_2, було укладено боргову розписку про на суму 4000 (чотири тисячі) грн., 00 коп., за покупку автомобіля «ГАЗ-24» н.з.В9116ІН, які відповідач зобов?язався повернути по 500 грн., щомісяця.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно ст.. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач з моменту отримання автомобіля, суму боргу не віддає. На багаточисленні нагадування позивача відповідач борг не повертає.

Оскільки відповідач одержавши у позивача автомобіль, тим самим прийняв на себе обовязок майбутнього платежу, зважаючи на вищенаведене позовні вимоги в частині стягнення суми боргу в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. підлягають до задоволення, оскільки згідно ст.. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що позивачу по справі, було заподіяно моральну шкоду діями відповідача по справі, внаслідок якого ОСОБА_2, заподіяв ОСОБА_3, шкоди, яка виразилась у матеріальному так і моральному вигляді. Позивач переніс душевні страждання та переживання, порушився його звичний образ життя. Розмір моральної шкоди, заподіяній позивачу по справі, суд визначає з врахуванням всіх обставин та особи ОСОБА_1, в розмірі 2000 грн.

Як роз'яснено у п.п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Крім того слід стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати в сумі 551 (п?ятсот п?ятдесят одна) грн. 21 коп.

Керуючись ст.ст.10, 58 - 61, 154, 197, 209, 212, 214, 215, 218, 224 ЦПК України, ст..526, 530, 536, 1049, 1167 ЦК України суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, 25.10.1968р. народження в користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп., моральну шкоду в сумі 2000 (дві тисячі) грн.. 00 коп. та судові витрати в сумі 551 (п?ятсот п?ятдесят одна) грн. 21 коп., що в загальному становить 6551 (шість тисяч п?ятсот п?ятдесят одна) грн. 21 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_4