20.10.2016 Справа № 756/7414/16-ц
Унікальний № 756/7414/16-ц
Справа № 2/756/4107/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

20 жовтня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Васалатія К. А.

при секретарі Івченко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал банк» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання недійсним кредитного договору від 09.07.2008 р. посилаючись на те, що 09.07.2008 р. між ним та відповідачем - ВАТ „Універсал Банк" (правонаступником якого є ПАТ „Універсал Банк") був укладений кредитний договір на суму 40000 дол. США, із ставкою у розмірі 14,95% річних та строком до 01.07.2018 р.

Також, 01.02.2010 та 17.02.2010 р. між позивачем та відповідачем було укладено додаткові угод б/н до кредитного договору № 131-2008-2311 від 09.07.2008 р.

Вважає, що відповідачем свідомо було порушено його права як споживача, так як пункти договору містили дискримінаційні правила зміни відсоткової ставки, одностороннє внесення змін у кредитний договір. Тому посилаючись на вищевикладене позивач просить суд визнати кредитний договір № 131-2008-2311 від 09.07.2008 р. недійним.

У судове засідання жодна сторона не з'явилась, належним чином були повідомлені, позивач надіслав свою заяву щодо слухання справи у його відсутність.

Суд, дослідивши всі докази по справі вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Так судом встановлено, що дійсно між позивачем та відповідачем 09.07.2008 р. був укладений кредитний договір №131-2008-2311 на суму 40000 дол. США, із ставкою у розмірі 14,95% річних та строком до 01.07.2018 р. Також, 01.02.2010 та 17.02.2010 р. між позивачем та відповідачем було укладено додаткові угод б/н до кредитного договору № 131-2008-2311 від 09.07.2008 р.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 11 Закону України „Про захист прав споживачів" до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки.

Як з'ясовано судом, п.п. 8.5 Кредитного договору встановлено, що до укладання нього договору Позивач був ознайомлений у письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, зокрема і про наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, у тому числі між зобов'язаннями Позивача, переваг та недоліків пропонованих схем кредитування.

Згідно із ч. 5 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України „Про захист прав споживачів" у редакції від 01.12.2005 р. у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за спожитим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що рішення відповідача про підвищення процентної ставки за кредитним договором, укладеним з позивачем є правомірним, оскільки обставини, з якими за кредитним договором пов'язана зміна ставки настала та підтверджуються належними доказами. Відповідач повідомив позивача про зміну ставки за кредитним договором відповідно до строків, встановлених Законом України „Про захист прав споживачів" та з дотриманням порядку повідомлення, встановленого п. 13.2 кредитного договору.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

У відповідності до ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів і іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідачем надані належні та допустимі докази того, що позивач ОСОБА_1 належним чином був ознайомлений з всіма суттєвими умовами кредитного договору та договору іпотеки, про свідчить підписи відповідача у відповідних договорах, позивачем порушуються свої зобов'язання за спірним кредитним договором.

Оцінивши зібрані по справі і досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є не обґрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 627, 629, ст. 1056-1 ЦК України, Закон України „Про захист прав споживачів", ст.10, 53, 57, 60, 169, 208, 209, ст. 212-215, ст. 218, ст. 295 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 діб з дня отримання його копії.

Суддя Васалатій К.А.