Справа № 466/5884/16 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/783/5852/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів - Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

секретар Бохонко Е.Р.,

З участю: позивачки ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 17 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено.

Вирішено стягувати із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_5.ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Звернуто рішення суду до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь держави 551, 20 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення є незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не з'ясував належним чином твердження позивача про працевлаштування відповідача за кордоном та наявність відповідного доходу. Стверджує, що не має офіційного працевлаштування, має нерегулярний та мінливий дохід, у зв'язку з чим може сплачувати аліменти у фіксованій грошовій сумі в розмірі 600 грн. Таке твердження судом не було взято до уваги, що призвело до порушення прав неповнолітньої дитини шляхом стягнення аліментів, які в сумі менші від 600 грн.

Відтак вважає, що суд неповно з'ясував фактичні обставини справи, а тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки та її представника на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суд першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5,6).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 02 березня 2016 року шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.7).

Дитина проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні, що не заперечується відповідачем.

Задовольняючи позов про стягнення аліментів, суд обгрунтовано виходив з того, що відповідач згідно з ст.180 СК України зобов"язаний утримувати дитину.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд не в повній мірі врахував вимоги Сімейного кодексу України щодо визначення розміру аліментів.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Зокрема, ст.184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів в частці від заробітку (доходу) відповідача суд виходив з того, що останній офіційно працевлаштований в Римі (Італія), має постійний заробіток, інших дітей та утриманців немає.

Однак такий висновок не в повній мірі відповідає вимогам процесуального права.

Згідно з ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У частині 2 ст.59 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак всупереч вищенаведеним вимогам закону в справі немає жодних відомостей про офіційне працевлаштування відповідача та отримання регулярного заробітку, та до такого висновку суд дійшов лише на підставі пояснень позивачки, які нічим не підтверджені.

Долучена до заперечення в апеляційній інстанції копія дозвілу на проживання в Італії не підтверджує наявність у відповідача регулярних доходів, а відтак стягуючи аліменти у частці від доходу, суд не врахував того, що доходи відповідача є мінливими, що свідчить про наявність підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини , стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів , наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Подаючи апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що згідний сплачувати аліменти в розмірі 600 грн., однак колегія суддів вважає, що отримуючи вказану суму позивач не зможе забезпечити дитині належне утримання.

Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відтак, колегія суддів вважає, що оскільки відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров»я та зобов»язаний надавати матеріальну допомогу для утримання та виховання своєї дитини, розмір аліментів необхідно визначити в сумі 2000 грн. щомісячно, що дасть змогу позивачці забезпечити дитині належний догляд та задовольнити потреби дитини.

Відповідно до ч.1 п.п.3,4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Виходячи з того, що під час розгляду справи, суд першої інстанції належним чином не з»ясував фактичні обставини справи, порушив вимоги матеріального права, рішення суду підлягає зміні.

Визначаючи аліменти в такому розмірі, колегія суддів враховує матеріальне становище платника аліментів, задовільний стан його здоров»я, а також матеріальне становище матері, яка має рівний обов»язок з батьком утримувати дитину до повноліття.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3, 314 ч.2, 315, 317, 319 ЦПК України,- колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 серпня 2016 року змінити, визначивши розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 04 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Ю.Р. Мікуш

Судді А.В. Ніткевич

О.Ф.Павлишин