Справа № 459/2688/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судового засідання Головка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді подання державного виконавця Червоноградського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про виділення 1/3 частки майна,-

ВСТАНОВИВ:

30.09.2016 року державний виконавець Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області звернулася до суду з поданням, у якому просить винести мотивоване рішення про виділення 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, що на праві приватної власності належить ОСОБА_2.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Червоноградському МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження за № ЄДРВП 51379396 з виконання виконавчого листа № 459/4055/14-ц, виданого 10.03.2015 року Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 12 000,00 грн. майнової шкоди. 09.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, 17.06.2016 року постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. В ході перевірки майнового стану боржника встановлено, що боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, останній на обліках у центрі зайнятості та ФССВНВ не перебуває, за ним земельних ділянок не зареєстровано, за боржником зареєстровано 1/3 частку вказаної вище квартири.

Державний виконавець в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду подання боржник та стягувач у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні подання слід відмовити з огляду на таке.

Встановлено, що на виконанні у Червоноградському МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження за № ЄДРВП 51379396 з виконання виконавчого листа № 459/4055/14-ц, виданого 10.03.2015 року Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 12 000,00 грн. майнової шкоди.

09.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, 17.06.2016 року постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Субєктом внесення даного подання, крім зазначеного виконавчого листу, копій постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна боржника та довідки про реєстрацію за боржником 1/3 частки вказаної вище квартири, не подано жодних доказів на підтвердження викладених в поданні обставин, що свідчить про необґрунтованість подання.

Відповідно до положень частин 1-5 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Згідно з підпунктом 5.1.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року N 74/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за N 865/415, звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Таким чином, законодавцем установлено можливість звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи як крайній захід, у разі безрезультатності вжиття інших, крім звернення стягнення на заробітну плату, пенсії тощо, заходів погашення заборгованості.

Водночас субєктом внесеного подання не доведено вчинення дій, зокрема, щодо виявлення коштів на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, наявності рахунків у цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Крім того, державним виконавцем не реалізовано передбаченого статтею 376 ЦПК України права на звернення до суду для вирішення питання про примусове проникнення до житла боржника з метою виявлення належних останній майна чи коштів.

Разом з тим суд звертає увагу на те, що згідно зі ст. 366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Проте державним виконавцем не подано суду доказів вжиття нею заходів, які є передумовою звернення до суду з цим поданням, зокрема, висновку експерта про можливість виділу 1/3 частки вказаної квартири в натурі.

За таких обставин, у задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 212, 377, 377-1 ЦПК, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д. І. Рудаков