Справа № 160/439/16-ц
Провадження № 2/160/201/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року. смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Корнелюка В. С.,

за участю: секретаря - Гупалик А.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача Війницької сільської ради - Базара М.Б.,

представника відповідача

Локачинської райдержадміністрації - Судник І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Локачах

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Локачинської районної державної адміністрації Волинської області, Війницької сільської ради про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та визнання права на земельну частку (пай),

в с т а н о в и в :

27.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про поновлення строку позовної давності, визнання права власності на земельну частку (пай), посилаючись на те, що він у червні 1980 року був прийнятий в члени колгоспу "Колос" та працював до 1993 року.

24 жовтня 1995 року було розпаювання земель. КСП "Колос" було видано державний акт на право колективної власності на землю. Відповідно до довідки Держгеокадастру у Локачинському районі, розмір земельної частки (пай) по колишньому КСП "Колос", становить 2.46 умовних кадастрових гектари, а її вартість 87589,40 грн.

При розпаюванні земель позивача не було внесено до списку пайовиків та не видано сертифікат про право на земельну частку ( пай) і виділено її в натурі, хоча відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" він мав право на земельну частку (пай) та виділення її в натурі.

У трудовій книжці 25.07.1993 року зроблено запис про те, що його звільнено із КСП "Колос". КСП не внесло його до списку пайовиків, чим порушило законні права позивача. Однак на даний час КСП "Колос" ліквідовано.

Про те, що має право на відведення земельної частки (пай) він дізнався випадково із інформації на Інтернет-сторінці в липні 2016 року.

Просить поновити пропущений строк звернення до суду, визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі 2.46 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі, зобов'язати Локачинську районну державну адміністрацію видати на його ім'я сертифікат на земельну частку (пай) та зобов'язати Війницьку сільську раду передати йому із земель запасу земельну частку (пай) з визначенням меж цієї частки в натурі.

У судовому засіданні позивач та його представник зменшили та уточнили позовні вимоги. Просять поновити пропущений строк звернення до суду, визнати за позивачем право на земельну частку (пай) в розмірі 2.46 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі.

Представник відповідача Війницької сільської ради визнав позовні вимоги повністю та пояснив, що позивач вийшов із КСП "Колос" уже після складання списків пайовиків.

Вислухавши пояснення позивача його представника та представника відповідача, дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач у червні 1980 року був прийнятий в члени колгоспу "Колос", та працював до 25.07.1993 року, що стверджується копією трудової книжки (а.с. 4).

24 жовтня 1995 року було розпаювання земель. КСП "Колос" було видано державний акт на право колективної власності на землю. Відповідно до довідки Держгеокадастру у Локачинському районі. розмір земельної частки (пай) по колишньому КСП "Колос", становить 2.46 умовних кадастрових гектари, а її вартість 87589,40 грн.

При розпаюванні земель позивача не було внесено до списку пайовиків та не видано сертифікат про право на земельну частку ( пай) і виділено її в натурі, хоча відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" він мав право на земельну частку (пай) та виділення її в натурі (а.с. 7-9).

У трудовій книжці 25.07.1993 року зроблено запис про те, що позивача звільнено із колгоспу. Однак, як зазначив представник відповідача, це було під час складання списків пайовиків. Спочатку складаються списки членів КСП перед розпаюванням, потім видається державний акт про розпаювання земель. КСП не внесло його до списку пайовиків, чим порушило законні права позивача.

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" він, як член господарства, мав право на земельну частку (пай), однак не був занесений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), сертифікат на право на земельну частку (пай) не видано і не виділено в натурі земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи вказане, суд вважає можливим поновити строк позовної давності, пропущений з поважних причин та визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в розмірі 2.46 умовних кадастрових гектарів, вартістю 87589 гривні 40 коп. як для колишнього члена КСП "Колос", яка розташована на землях запасу Війницької сільської ради.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 214, 215 ЦПК України, 261 ЦК України, п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в розмірі 2.46 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на землях запасу Війницької сільської ради Локачинського району Волинської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Локачинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Локачинського районного суду Корнелюк В. С.