АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4362/16 Головуючий 1 інст. Горбунова Я.М.
Р ІШ Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді : Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії : ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря: Каплоух Н.Б.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Трест Південзахіденергобуд», третя особа: Харківська міська рада, про визнання факту проживання та визнання права користування кімнатою,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ВАТ «Трест Південзахіденергобуд», третя особа: Харківська міська рада, про визнання факту проживання та закріплення права на проживання в квартирі, в якому просив визнати факт його проживання за адресою своєї реєстрації: м.Харків, вул.Гвардійців Широнінців, 39-Б, кімната №237 (кв.18) та визнання за ним право проживання в своїй кімнаті (квартирі).

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що в 1985 році він був прийнятий водієм на роботу в ДП «Південь-західбудмонтаж». Підприємством було надано йому тимчасове житло: кімната №237 в будинку № 39-Б по вул.Гвардійців Широнінців у м.Харкові. Факт проживання підтверджується відміткою про реєстрацію у паспорті та квитанціями про оплату комунальних послуг. У звязку з тим, що судами було прийнято ряд рішень відносно права власності на житлові приміщення в будинку, в якому він проживає, з наступним скасуванням права власності, будинок досі не переданий у власність Харківської міської ради, у звязку з чим він вимушений був звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду 1 інстанції, ОСОБА_3; О.В., через свого представника ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим та постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарги підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду 1 інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог щодо встановлення в судовому порядку факту проживання позивача в кімнаті №237 в будинку №39-Б по вул.Гвардійців Широнінців у м. Харкові, оскільки факт проживання позивача в спірній кімнаті(квартирі) ніким не оспорюється. Даний факт проживання позивача в зазначеній кімнаті №237 в будинку №39-Б по вул. Гвардійців Широнінців у м. Харкові підтверджується його реєстрацією за вказаною адресою, про що свідчить відповідний запис у паспорті позивача.(а.с.3,4) , а тому судового захисту не потребує.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду про відмову в задоволенні позовних вимог про закріплення за позивачем права проживання в кімнаті №237 в будинку №39-Б по вул. Гвардійців Широнінців у м. Харкові, з наступного.

Згідно ст.ст. 6, 127 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Гуртожитки можуть використовуватись для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.

ОСОБА_5 Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року №208 затверджене «Примірне положення про гуртожитки», яким відповідно до ст.131 ЖК України визначено порядок користування гуртожитком, зокрема, можливість збереження права користування жилою площею у гуртожитку при тимчасовій відсутності деяких категорій громадян (п.13 Примірного положення).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу від 39.11.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6, продавець - товариство з обмеженою відповідальністю «Галлан ЛТД» передало, а покупець - ОСОБА_7 прийняв у власність гуртожиток літ. «А-2» загальною площею 886,20 м2, що знаходиться за адресою: Харківська область м. Дергачі вул. Центральна № 18.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 19.12.2007 р. №1278 будинок №39-Б виключений з числа гуртожитку ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд» та дозволено закріпити за мешканцями займану ними площу і відкрити особові рахунки в установленому законом порядку.

Відповідно до інформації від 16.03.2009 р. №393 Московської районної у м. Харкові ради станом на 13.03.2009 р., за жодним із мешканців будинку по вулиці Гвардійців Широнінців, 39-Б у м. Харкові, житло не закріплено у звязку із відсутністю відповідних ордерів на заняття площі у гуртожитку.

Житловий будинок по вулиці Гвардійців Широнінців, 39-Б у м. Харкові тривалий час належним чином не обслуговувався, у звязку з чим, за ініціативою мешканців, з дозволу Московської районної у м.Харкові ради, рішенням від 21.08.2008 р. «Про надання дозволу на створення будинкового комітету по вулиці Гвардійців Широнінців, 39-Б» був створений ОСН «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39-Б» та видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №087160.

Виконавчим комітетом Харківської міської ради та виконавчим комітетом Московської районної в м. Харкові ради (яку припинено, правонаступником стала Адміністрація Московського району Харківської міської ради) КП ЖКГ «Південзахіденергобуд» не надавались повноваження щодо видачі ордерів на приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду.

З пояснень, наданих позивачем в суді, встановлено, що останній в 1985 році був прийнятий водієм на роботу в ДП «Південь-західбудмонтаж». У звязку з роботою на підприємстві йому було надано кімнату №237 у гуртожитку: в будинку № 39-Б по вул.Гвардійців Широнінців у м.Харкові. Рішення адміністрації підприємства та профспілкового комітету про надання йому житла в гуртожитку, а також спеціальний ордер, який надавав йому право на заселення до кімнати в гуртожитку, відсутні.

Факт проживання підтверджується відміткою про реєстрацію у паспорті.Із копії паспорта ОСОБА_3, залученої до справи вбачається, що з 28 « » 1996 року він зареєстрований в кімнаті №237 в будинку № 39-Б по вул.Гвардійців Широнінців у м.Харкові.(а. с.4).

Факт правомірності вселення позивача до спірної кімнати гуртожитку, позивачем ВАТ «Трест Південзахіденергобуд» не оспорюється.

З 1 січня 2009 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Згідно з положеннями ч.1 ст.19 цього Закону забороняється виселення, переселення та відселення мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, без попереднього надання їм (їх сімям ) іншого житла, для постійного проживання людей, крім випадків, передбачених ч. 2 цієї статті.

Частиною 1 ст. 1 цього Закону встановлено, що сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які на законних підставах тривалий час (не менше 5 років) зареєстровані та фактично проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей, та не мають іншого власного житла.

Тому, відповідно до ч.8 ст.8 ЦПК України та з урахуванням подібності за змістом правовідносин щодо користування жилою площею в гуртожитках з правовідносинами, що регулюються загальними правилами ст.ст. 71, 72 ЖК України щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутньою особою права на жиле приміщення застосовується і в разі тимчасової відсутності у гуртожитку особи, якій у ньому надавалася жила площа (за відсутності підстав для виселення), враховуючи, що позивач фактично користується спільним житловим приміщенням більше 30 років ( вселився в 1985 року, а зареєстрований з 1996 року ) , сплачує комунальні послуги, звертаючи увагу нате, що в нього не має іншого житла крім спірної кімнат, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачем права користування спірним приміщенням.

З підстав наведеного, колегія суддів на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, змінює рішення суду 1 інстанції та частково задовольняє позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, ст.307 п.2 ч.1, ст.309 п.п.3,4 ч.1, 313, 314, 316, 317,319,324 ЦПК України, судова колегія,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2016 року змінити.

Рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Трест Південзахіденергобуд», третя особа: Харківська міська рада про визнання права користування кімнатою №237 в будинку № 39-Б по вул.Гвардійців Широнінців у м.Харкові скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким ці позовні вимоги задовольнити та визнати за ОСОБА_3 право користування кімнатою №237 в будинку № 39-Б по вул.Гвардійців Широнінців у м.Харків.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.А. Пономаренко

Судді - А.П. Івах

ОСОБА_1