11.10.2016 Справа № 363/2531/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

при секретарі Хомяк А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем ОСОБА_2 вони перебувають у шлюбі з 25 жовтня 2008 року. Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, відповідач після народження дитини покинув сім»ю, не пояснюючи причин. На даний момент ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства та сумісне проживання припинено.

Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просить про його задоволення, час для примирення не потрібен.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, проти позову не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, не заперечує проти їх задоволення.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України.

Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення.

Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України.

Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 жовтня 2008 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-СГ № 095861 видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3337.

Від сімейного проживання позивач і відповідач мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сімї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стало неможливими, тому шлюб підлягає розірванню.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 жовтня 2008 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3337 розірвати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Д. Рудюк