Справа № 347/1696/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: Сабадаха Б.В.,

з секретарем: Удудяк І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 подав на розгляд суду позовну заяву до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В судове засідання позивач не зявився, просить справу розглядати без його участі.

В позовній заяві позивач зазначив, що 26.05.1991 року було зареєстровано шлюб з відповідачкою у виконавчому комітеті Стопчатівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, за актовим записом № 10. Від даного шлюбу дітей неповнолітніх немає. Спільне життя з відповідачкою не склалося, причина в тому, що вони не зійшлися характерами та поглядами на життя. Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачкою фактично припинено з 2011 року, оскільки вони почали проживати окремо, перестали вести спільне господарство та обоє перебувають у цивільних шлюбах. Все це переконливо свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження сім"ї стали неможливими, адже сім"ї як такої не існує, шлюб носить виключно формальний характер. Позов просить задоволити.

Відповідачка, ОСОБА_2 в судові засідання не зявляється, хоча про час і місце судового засідання повідомлена судом належним чином, у звязку з чим суд ухвалює рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення за наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 26.05.1991 року у виконавчому комітеті Стопчатівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6).

Оскільки сторони по справі неповнолітніх дітей не мають, з 2011 року проживають окремо та обидві сторони перебувають у цивільному шлюбі, що свідчить про те, що надії на збереження сімї немає ніякої, шлюб між ними носить формальний характер. Підстав для примирення чи збереження сімї суд не вбачає.

Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11, охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З урахуванням того, що позов подано одним із подружжя, а саме ОСОБА_1, продовжувати подальше спільне подружнє життя позивач з відповідачкою не бажає, тому суд вважає, що в інтересах сторін, позов слід задовольнити.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 110 - 113, 161 СК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 та керуючись ст.ст. 10, 11, 197, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 26 травня 1991 року у виконавчому комітеті Стопчатівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10, - розірвати.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Косівського районного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Б.В. Сабадах