У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Карпенко С.О.,
Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_8, товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел», Публічного акціонерного товариства «Банк «Контракт», треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо», Інспекція з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області про захист прав споживача, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг, за касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_8, (далі - ФОП ОСОБА_8.), Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» (далі - ТОВ «Ньюз Тревел»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Банк Контракт» (далі - ТОВ «Банк Контракт»), треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПрАТ «СК «ВУСО»), Інспекція з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області, про захист прав споживача, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг. В обгрунтування позовних вимог позивачі посилались на те, що 13 січня 2015 року між ФОП ОСОБА_8 в якості турагента, яка діяла від імені та за дорученням туроператора ТОВ «Ньюз Тревел» на підставі агентського договору № 1116/2 від 16 листопада 2011 року, та ОСОБА_9, ОСОБА_6 в якості туриста, укладено договір на туристичне обслуговування № 4 (далі - Договір). На виконання умов договору на туристичне обслуговування позивачем 10 січня 2015 року було сплачено ФОП ОСОБА_8 за туристичне обслуговування грошові кошти в розмірі 138 280 грн та 14 січня 2015 року - 7 850,00 грн, що підтверджується товарним чеком. Але, всупереч умовам Договору, відповідачі не виконали зобов'язань щодо надання позивачу замовлених послуг та не забезпечили бронювання комплексу туристичних послуг. На вимогу позивачів про відшкодування збитків відповідач ФОП ОСОБА_8 частково сплатила грошові кошти в сумі 8 055,87 грн, а інша частина коштів їм відповідачами не повернута, у зв'язку з чим вони просили стягнути з відповідачів солідарно на їх користь грошові кошти в розмірі 138 047,13 грн майнової шкоди, отриманої в результаті невиконання зобов'язань за договором туристичного обслуговування № 4 від 13 січня 2015 року; стягнути з відповідачів 138 047,13 грн - майнову відповідальність за шкоду отриману в результаті невиконання п. 6.2 договору туристичного обслуговування № 13 січня 2015 року та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 100 тис. грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 08 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_7 (ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Ньюз Тревел» на користь ОСОБА_6, ОСОБА_6 майнову шкоду, отриману в результаті невиконання зобов'язання за договором туристичного обслуговування № 4 від 13 січня 2015 року в розмірі 138 047,13 грн. Стягнуто з ТОВ «Ньюз Тревел» на користь ОСОБА_6, ОСОБА_6 майнову відповідальність за шкоду, отриману в результаті невиконання зобов'язання за п. 6.2 договору туристичного обслуговування № 4 від 13 січня 2015 року в розмірі 138 047,13 грн. Стягнуто з ТОВ «Ньюзх Тревел» на користь ОСОБА_6, ОСОБА_6 3 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та 1 тис. грн у відшкодування витрат по оплаті судового збору. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_6 просятьухвалені у справі судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 16 листопада 2014 року між ФОП ОСОБА_8, як турагентом, та ТОВ «Ньюз Тревел», як туроператором, було укладено агентський договір № 1116/2 (далі - Агентський договір), у відповідності до умов якого турагент зобов'язався за дорученням та від імені туроператора за винагороду здійснювати посередницьку діяльність по укладанню договорів на туристичне обслуговування з третіми особами (туристами) (а.с. 108-113).

13 січня 2015 року між ФОП ОСОБА_8 в якості турагента, що діє від імені та за дорученням туроператора ТОВ «Ньюз Тревел» на підставі зазначеного агентського договору, та ОСОБА_9, ОСОБА_6 в якості туристів, укладено Договір на туристичне обслуговування № 4 від 13 січня 2015 року (а.с. 8-10).

На виконання умов договору на туристичне обслуговування позивачем 10 січня 2015 року було сплачено ФОП ОСОБА_8за туристичне обслуговування грошові кошти в розмірі 138 280 грн та 14 січня 2015 року - 7 850,00 грн, що підтверджується товарним чеком (а.с.17).

ФОП ОСОБА_8 на підставі рахунку-фактури № SF-286704 від 12 січня 2015 року перерахувала на розрахунковий рахунок ТОВ «Ньюз-Тревел» за туристичні послуги за договором на туристичне обслуговування грошову суму в розмірі 138 074,13 грн (а.с. 16, 107).

Умови договору на туристичне обслуговування від 13 січня 2015 року № 4 виконано не було у зв'язку із тим, що туроператором «Ньюз Тревел» з 17 січня 2015 року було припинено обслуговування туристів. Дана інформація була зазначена у повідомлені розміщеному на сайті туроператора (www.newstravel.ua). У даному повідомлені містилася інформація щодо повідомлення туристичними агенціями своїх туристів про ситуацію яка склалася, а також процедура повернення коштів(а.с. 117).

17 січня 2015 року ФОП ОСОБА_8 звернулася до ТОВ «Ньюз Тревел» із листом № 1 про повернення грошових коштів в сумі 138 074,13 грн (а.с. 124).

12 березня 2015 року ОСОБА_9 та ОСОБА_6 надіслали заяву на ім'я ФОП ОСОБА_8 про повернення невикористаних коштів, сплачених за туристичні послуги в сумі 146 130 грн (а.с. 21).

Цього ж дня, 12 березня 2015 року, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 надіслали заяву на ім'я директора ТОВ «Ньюз Тревел» про повернення, невикористаних коштів, сплачених за туристичні послуги в сумі 138 074,13 грн (а.с. 23).

24 березня 2015 року ФОП ОСОБА_8 на картковий рахунок позивача ОСОБА_6 в рахунок повернення агентської винагороди згідно претензії було перераховано грошові кошти в розмірі 8 055,87 грн (а.с. 18).

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із ч. 5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Відповідно до ч.2 ст. 30 Закону України «Про туризм» порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

Частиною 1 статті 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із частинами першою та другою статті 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Відповідно до ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно із ч. 13 ст. 20 Закону України «Про туризм» права й обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом.

Агентські відносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин першої, другої статті 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 03 липня 2013 року (справа № 6-42цс13), майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані положення норм матеріального права, умови договорів, правовий висновок Верховного Суду України та встановлені обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави для солідарного стягнення із відповідачів грошових коштів відсутні, оскільки саме з вини туроператора ТОВ «Ньюз Тревел» позивачам не було надано оплачені ними туристичні послуги, а тому майнову відповідальність має нести саме туроператор, як суб'єкт туристичної діяльності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова