Справа № 713/2002/15-ц
Провадження №2/713/232/16
19.10.2016 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилипюка І.В., з участю секретаря Головач О.Д., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Моторне (транспортне) страхове бюро, про відшкодування матеріальної шкоди, -
ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Моторне (транспортне) страхове бюро, про відшкодування матеріальної шкоди.
Вказував, що 08 листопада 2012 року о 14 год. 30 хв. він, ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Фольксваген Транспортер», державний номер НОМЕР_1, належний на праві власності позивачу ОСОБА_2 і яким він має право керувати та розпоряджатися на власний розсуд на підставі довіреності від 02 вересня 2005 року, на вул.Садова в с.Мигове Вижницького району, потрапив в дорожньо-транспортну пригоду (далі ДТП), за участю автомобіля марки ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_2, яким керував відповідач ОСОБА_3 і який належить на праві власності відповідачу ОСОБА_5
Зазначав, що зіткнення та ДТП сталися по вині відповідача ОСОБА_3, який, керуючи вказаним вище транспортним засобом, допустив порушення п.12.1, 13.1 ПДР України, а саме не забезпечив безпечної швидкості руху та безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген Транспортер», державний номер НОМЕР_1, яким керував позивач ОСОБА_1 Своїми діями відповідач ОСОБА_3 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Стверджував, що постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 19 листопада 2012 року по адміністративній справі №3-912/12 відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.
Посилався, що в результаті допущеного порушення відповідачем ОСОБА_3 ПДР, в результаті зіткнення двох транспортних засобів, було пошкоджено транспортний засіб автомобіль марки «Фольксваген Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_1, а саме: пошкоджено петлю передніх дверей лівих, нижню петлю дверей передніх лівих, механізм скло піймача дверей передніх лівих, облицювання (обшивку) дверей передніх лівих, прокладку оббивки облицювання дверей передніх лівих, комплект кріплень облицювання внутрішнього (обшивка) дверей передніх лівих, шумоізоляція дверей передніх лівих, ящик для дрібних речей дверей передніх лівих, а всього його спричинено матеріальний збиток на суму 25 292 грн.
Вважав, що відповідач ОСОБА_3 як особа, яка спричинила матеріальну шкоду, та відповідач ОСОБА_4, як власник джерела підвищеної небезпеки, зобовязані в солідарному порядку повністю відшкодувати завдані внаслідок дорожньо-транспортною пригодою збитки, а тому просив ухвалити судове рішення, яким стягнути солідарно із відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 25 842 грн., в тому числі вартість матеріального збитку в сумі 25 292 грн. та вартість проведеного експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 550 грн.; судові витрати по справі, які ним понесені, стягнути з відповідача ОСОБА_3
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. Щодо винесення заочного рішення по справі не заперечував.
Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, однак, направив на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, заявлений позов підтримав.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про місце, час та дату слухання справи, що вбачається з поштових повідомлень про вручення судової повістки, причину неявки суду не повідомили.
Представник відповідача ОСОБА_7 в адресованій суду телефонограмі просив розгляд справи відкласти, оскільки не може зявитися до суду, приймає участь у розгляді цивільної справи в Апеляційному суді Чернівецької області.
Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення у справі, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до такого висновку.
Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України не потребує доказуванню, що постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 19 листопада 2012 року по справі №3-912/12 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340,00 грн., що підтверджується її копією.
Висновком №92/02/13 експертного автотоварознавчого дослідження встановлено, що матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Фольксваген Транспортер, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП станом на 22.02.2013 року складає 8783, 27 грн.., що підтверджується його копією.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Пункт 2 передбачає, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Частиною 3 передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
З нотаріально посвідченої довіреності від 02 вересня 2005 року вбачається, що ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1, або ОСОБА_8, або ОСОБА_9, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, керувати, а також продати, обміняти, зняти з обліку, укладати договори найму (оренди), позички, тощо належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорту) ТЗ ІСС №216105, пасажирським мікроавтобусом марки Фольксваген Транспортер, випуску 1995 року, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджено копією довіреності. Строк дії довіреності до 02 вересня 2015 року.
05 листопада 2015 року від імені ОСОБА_2 було складено аналогічну довіреність на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_9 Строк дії довіреності до 05 листопада 2016 року.
Враховуючи наведене, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 на законних правах (довіреність) є володільцем автомобіля марки Фольксваген Транспортер, саме його майну діями ОСОБА_3 спричинено шкоду, а тому його порушене право підлягає судовому захисту.
Порушень законних прав та інтересів ОСОБА_2 судом не встановлено, у звязку з чим в задоволенні позову ОСОБА_2 необхідно відмовити.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 року (із змінами і доповненнями), передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Пунктом 4 вказаної постанови під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Що стосується витрат на виготовлення звіту, то відповідно до п.4 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, а тому, оскільки по справі судова експертиза не проводилась і позивачем клопотання про її проведення не заявлялись, то суд вважає, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача витрат за виготовлення звіту в сумі 550,00 грн. необхідно відмовити.
Це підтверджено дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, доказів протилежного ні позивачем, ні відповідачами суду не надано.
Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати по справі.
З урахуванням наведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із стягненням з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору.
Нна підставі ст.ст.16, 22, 23, 1166, 1187 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 61, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, Суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Моторне (транспортне) страхове бюро, про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І. В. Пилип'юк