АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/4009/16 Головуючий 1 інст. Грищенко І.О. Справа № 2-8809/2011 Доповідач Карімова Л.В.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Баранкової В.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом.

Просило стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 12772,97 грн. за кредитним договором. Стягнути з ОСОБА_3 та ТОВ УФА «Верус» солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 200,00 грн. Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати - судовий збір у розмірі 129,73 грн. та 120,00 грн. витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду судового процесу.

В обґрунтування заявленого позову ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначало, що 05.06.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 5 000,00 грн.

3 метою забезпечення своєчасного i повного виконання зобовязань кредитного договору між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ УФА «Верус» в особі філії ТОВ УФА «Верус» у Дзержинському районі м. Харкова був укладений договір поруки від 01.09.2010 року, за яким боржник та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники в частині, обумовленій в додатку до договору поруки, тобто в сумі 200 грн.

Відповідач умови договору не виконував, тому станом на 31.05.2011 р. утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 12 972,97 грн.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.04.2012 року задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк" та стягнуто суму заборгованості.

Ухвалою суду від 24 червня 2015 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.04.2012 рокуу цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк" до ТОВ УФА «Верус» в особі філії ТОВ УФА «Верус» у Дзержинському районі міста Харкова, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ТОВ УФА «Верус» в особі ТОВ УФА «Верус» у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 05.06.2008 р. в розмірі 12772,97 грн.

Стягнуто солідарно з ТОВ УФА «Верус» в особі філії ТОВ УФА «Верус» у Дзержинському районі м. Харкова та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 200,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 129,73 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

На вказане рішення суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на незастосування судом першої інстанції строків позовної давності. Вважає, що оскільки умови та правила надання банківських послуг не мають підпису позичальника та його реквізитів, їх не можна вважати складовою частиною укладеного між ними договору.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 06 жовтня 2016 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року скасовано в частині задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ТОВ УФА «ВЕРУС» в особі філії ТОВ УФА «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 200 гривень заборгованості за кредитним договором від 05.06.2008 року та закрито провадження у справі в частині стягнення цих коштів з ТОВ УФА «ВЕРУС» в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова.

Перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом (ч.2). Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у засіданні (ч.3). Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; б) як розподілити між сторонами судові витрати.

Між тим оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону в повному обсязі .

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 05 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 5 000,00 грн.

3 метою забезпечення своєчасного i повного виконання зобовязань кредитного договору між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ УФА «Верус» в особі філії ТОВ УФА «Верус» у Дзержинському районі м. Харкова був укладений договір поруки від 01.09.2010 року, за яким боржник та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники в частині, обумовленій в додатку до договору поруки, тобто в сумі 200 грн.

Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Gold» зазначається, що річне обслуговування складає 375,00 грн. (списується з першої трати по карті), базова відсоткова ставка в місяць 2,5 %, розмір щомісячних платежів 7 % від заборгованості, але не менше 50,00 грн.

Відповідно до п. п. 8.6. п. 8 Умов та правил надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником строків платежів по будь якому з грошових зобовязань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. та 5 % від суми позову.

Відповідач умови договору не виконував, тому станом на 31.05.2011 р. утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 12 972,97 грн., а саме: 4934,93 грн. заборгованість за кредитом; 5944,09 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1000,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 593,95 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Таким чином, районний суд дійшов правильного висновку про те, що з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» сума заборгованості за кредитним договором від 05.06.2008 р. в розмірі 12 772,97 грн.

Посилання представника ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на сплив строків позовної давності не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, оскільки як вбачається з копії кредитного договору, яка міститься на аркуші справи №10, він укладений між сторонами 05.06.2008 року, строк його дії до 05.06.2011 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до п.5.4 Умов та правил надання банківських послуг встановлений строк погашення кредиту у повному обсязі. Строк відповідає останньому дню місяця, зазначеному на платіжній картці, що відповідає строку дії картки.

Згідно довідки, яка міститься в матеріалах справи, картка діє до червня 2011 року.

Виходячи з наведеного, строк позовної давності стосовно повернення кредиту в повному обсязі починається з липня 2011 року. Оскільки банк звернувся до суду із зазначеним позовом 09.11.2011 року, тобто в межах строку позовної давності, тому судова колегія не вбачає підстав для застосування вимог ст. 267 ЦК України.

Відповідно до п.8.6Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується сплатити штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову, який був поданий в межах строку позовної давності, тому доводи скарги на скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, задоволенню не підлягає.

ОСОБА_3 не довів як у суді першої так і апеляційної інстанції, що оспорюваний кредитній договір від 05.06.2008 року не відповідає вимогам, встановленим нормами цивільного законодавства для таких правочинів. Укладаючи кредитний договір у спрощеній формі та підписуючи заяву на отримання кредитних коштів, а в подальшому виконуючи певний час укладений між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» договір, ОСОБА_3 своїми діями підтвердив свою згоду з Умовами та правилами банку та додаткового погодження не потребують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги по суті зводяться до переоцінки наданих сторонами доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції по оцінці цих доказів та особового тлумачення позивачем норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Оскільки ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 06 жовтня 2016 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року скасовано в частині задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ТОВ УФА «ВЕРУС» в особі філії ТОВ УФА «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 200 гривень заборгованості за кредитним договором від 05.06.2008 року та закрито провадження в частині стягнення цих коштів з ТОВ УФА «ВЕРУС» в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова, оскаржуване рішення підлягає зміні із зазначенням, що на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню з ОСОБА_3 200 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, ст. ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року змінити, скасувавши його в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 200 грн.

В іншій частині рішення районного суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: