Справа № 415/1245/16-ц
Провадження № 6/415/96/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.16 року Лисичанський міський суд Луганської області

у складі:головуючого судді Бойко С.Л.,

при секретарі Данько Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лисичанська подання старшого держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1, погоджене із Виконуючим обовязати начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ВП «Шахти Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі директора шахти ВП «Шахти Привільнянська» ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Старший держаний виконавець відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду з поданням погодженим із Виконуючим обовязати начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ВП «Шахти Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі директора шахти ВП «Шахти Привільнянська» ОСОБА_3.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції знаходяться виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду Луганської області № 2а/1270/1610/2012 від 12.06.2012 року про стягнення з ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта «Привільнянська» на користь УПФУ в м. Лисичанську Луганськоїобласті заборгованості у сумі 2 976 954,53 грн. 27.06.2012 року державним виконавцем на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» було відкрито виконавче провадження, копії постанов надіслані сторонам для виконання та відома та виконавчий лист приєднано до зведеного виконавчого провадження. У відповідності до вимог ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем були зроблені запити до реєструючих організацій про наявність у боржника рухомого та нерухомого майна.

Станом на 24.03.2016 року виконавчі документи щодо стягнення з ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» на користь УПФУ в м.Лисичанську Луганської області заборгованості у сумі 2 976 954,53 грн. щодо сплати боргу не виконані, оскільки боржник ПАТ «Лисичанськвугілля» особі ВП «Шахта Привільнянська», ухиляється від виконання даного судового рішення.

Посилаючись, що невжиття заходів щодо обмеження боржника у праві виїзду за межі України може стати загрозою щодо обовязковості виконання рішення суду на всій території України чи взагалі зробити неможливим його виконання у своєму поданні державний виконавець просить тимчасово обмежити боржника ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі директора шахти ВП «Шахта Привільнянська» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначеного на підставі наказу ПАТ «Лисичанськвугілля» від 21.01.2015р. №19-к у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, відповідно до виконавчих документів щодо стягнення з ПАТ «Лисичанськвугілля» особі ВП «Шахта Привільнянська» на користь УПФУ у м. Лисичанську Луганської області заборгованості у сумі 2 976 954,53 грн.

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду подання повідомлялась за службовою адресою, в судове засідання не зявилась, її неявка не перешкоджає розгляду цього подання.

Боржник надав до суду заперечення, в яких зазначив, що 25.03.2016 старшим державним виконавцем ВДВС Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1О до Лисичанського міського суду Луганської обл. (далі державний виконавець) направлено подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (далі подання) до боржника ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта Привільнянська»(далі боржник).

Вищевказане подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вважає безпідставним та необґрунтованим, з вимогами вказаними у поданні. не згодний з таких підстав.

В порушення п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі Закон № 606-XIV)державний виконавець звернувся до суду з поданням до нього як до керівника боржника-юридичної особи, хоча Відокремлений підрозділ «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля», який він очолює не є юридичною особою, що зазначено у п.3.2. розділу Юридичний статус Положення про Відокремлений підрозділ «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля», затвердженим Генеральним директором ПАТ «Лисичанськвугілля»13.07.2012р. У випадку внесення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України на керівника боржника юридичної особи до слід додавати витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, в якому зазначається, хто є керівником юридичної особи боржника (ВСУ від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України»)

Тобто державний виконавець звернувся з поданням до неналежного боржника.

Державним виконавцем порушена форма подання відповідно п.12.1.1 підпункту ґ розділу XI «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну» Інструкції з організації примусового виконання рішень, що набрала чинності з 17.04.2012р. та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5, в якому передбачено зміст подання державного виконавця при зверненні до суду, а саме: не доведено та не надано підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

В Узагальнені Верховного Суду України від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» зазначено, що у судовій практиці постає питання про визначення поняття «ухилення» боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, оскільки в Законі № 606-XIV його значення не розкрито.

Статтею 90 зазначеного Закону передбачена відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та порушення вимог цього Закону.

Разом з тим чинне законодавство не містить визначення поняття «ухилення», практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

У сучасній українській мові слово «ухилення» тлумачиться так:

1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-X «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України II » та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Тому, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Також керівництвом відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» 07.04.2016р. було направлено лист №01/343 до ПАТ «Лисичанськвугілля» з проханням виділити грошові кошти в сумі 2976954,53грн. на сплату боргу по виконавчому листу №2а/1270/1610/2012 від 12.06.2012р. Що свідчить про те що ним вжиті заходи щодо виконання зобов'язань, покладених вищезазначеним судовим рішенням, доводить, що ним було вжито усіх залежних заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням. У випадку заміни державного виконавця після відкриття виконавчого провадження до подання мають бути додані документи, які підтверджують, що з поданням до суду звернувся саме той виконавець, який здійснює виконання за конкретним виконавчим документом. У поданні заявником є старший державний виконавець ВДВС Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1, а постанова про відкриття виконавчого провадження винесена головним державним виконавцем ВДВС ОСОБА_4 ВП№33210503.

Також до подання не додано копію Постанови про зупинення виконавчого провадження від.27.06.2012р. винесена головним державним виконавцем ВДВС ОСОБА_4 ВП№33210503

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Положеннями ст. 6 Закону України від 21 січня 1994 р. № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2); Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК, яка міститься у гл. VI ЦПК «Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)»

Таким чином, ст. 377-1 ЦПК є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства та рішень інших органів (посадових осіб). Ухилення боржника від виконання зобов'язань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Просив відмовити у задоволенні подання.

Розглянувши вказане подання, дослідивши письмові матеріали додані до нього, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України», який регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України тощо, встановлено, що громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні зобовязання, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Статтею 7 вищевказаного Закону встановлено, що Правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню.

Згідно до листа Міністерства юстиції України від 06.06.2008 р. № 25-32/507 щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішеннями судів, на виконання пункту 2 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24.03.2008 N 261/2008 стосовно врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішеннями судів, та на виконання спільного листа Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2008 N 25-32/463, N 25-5347, а також з метою роз'яснення окремих норм законодавства Міністерством юстиції України визначено наступне. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України". Положеннями статті 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Отже, наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до п. 8 ст. 19 ЗУ "Про Державну прикордонну службу України" встановлено, що на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення в'їзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученням правоохоронних органів.

Відповідно до чинного законодавства особа, що має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежного.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Крім того, слід зазначити що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З подання державного виконавця та матеріалів доданих до нього встановлено, що у провадженні Відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження ВП №33210503 по примусовому виконанню виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду Луганської області № 2а/1270/1610/2012 від 12.06.2012 року про стягнення з ВАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта Привільнянська» на користь УПФУ в м.Лисичанську Луганської області фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за віком призначених на пільгових умовах за списком №1 у розмірі 2 976 954,53 грн.

27.06.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, пунктом 2 цієї постанови боржнику був наданий строк для добровільного виконання рішення суду.

Згідно з наказом від 21.01.2015 року №29-к наданим ПАТ «Лисичанськвугілля» ОСОБА_3 призначено з 21.01.2015 року директором шахти ВП «Шахта «Привільнянська» Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», за його згодою.

Керівництвом відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» 07.04.2016р. було направлено лист №01/343 до ПАТ «Лисичанськвугілля» з проханням виділити грошові кошти в сумі 2976954,53грн. на сплату боргу по виконавчому листу №2а/1270/1610/2012 від 12.06.2012р., що свідчить про те що боржником вжиті заходи щодо виконання зобов'язань, покладених вищезазначеним судовим рішенням.

При розгляді подання судом встановлено, що до подання не додано доказів вжиття заходів щодо встановлення наявності у боржника рухомого та нерухомого майна, на яке може бути накладене стягнення або інших заходів по забезпеченню виконання виконавчого провадження. У поданні не наведено будь-яких доказів на ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених за даним зведеним виконавчим провадженням.

Суд вважає, що державним виконавцем не надано достатніх доказів щодо застосування відповідних заходів, оскільки даних, які б свідчили про намагання боржника виїхати за межі України не наведено. Як вбачається із змісту подання, висновок про необхідність застосування заходів тимчасового обмеження в праві виїзду за кордон Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області зроблено виключно на підставі загальної суми, що підлягає стягненню.

До подання не надано ніяких доказів на підтвердження доводів державного виконавця щодо необхідності застосування обмеження права виїзду за кордон, даних з адресного бюро, Відділу громадянства і реєстрації фізичних осіб не наведено. Не надано доказів на підтвердження оформлення проїзних документів боржником у відповідній службі.

Оскільки ВДВС Лисичанського міського управління юстиції не надав доказів того, що боржник свідомо ухиляється від виконання: має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього з неповажних причин, то подання необґрунтоване і задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням. У випадку заміни державного виконавця після відкриття виконавчого провадження до подання мають бути додані документи, які підтверджують, що з поданням до суду звернувся саме той виконавець, який здійснює виконання за конкретним виконавчим документом. У поданні заявником є старший державний виконавець ВДВС Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1, а постанова про відкриття виконавчого провадження винесена головним державним виконавцем ВДВС ОСОБА_4 ВП№33210503.

Постановою від 27.06.2012 р., виданою головним державним виконавцем ВДВС Лисичанського МУЮ ОСОБА_4, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а/1270/1610/2012 виданого 12.06.2012 р. Луганським окружним адміністративним судом про стягнення з ВАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта Привільнянська» на користь УПФУ фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за віком призначених на пільгових умовах за списком №1 у розмірі 2 976 954,53 грн., зупинено до закінчення терміну дії ЗУ «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», оскільки боржник внесений до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до ЗУ «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Даних про те, що вищевказане виконавче провадження було поновлено, державним виконавцем не надано.

За таких обставин суд вважає, що подання старшого держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1, погоджене із Виконуючим обовязати начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ВП «Шахти Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі директора шахти ВП «Шахти Привільнянська» ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 14, 208-210, 377-1 ЦПК України, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд -

УХВАЛИВ:

Подання старшого держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1, погоджене із Виконуючим обовязати начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ВП «Шахти Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі директора шахти ВП «Шахти Привільнянська» ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Лисичанського міського суду ОСОБА_5