Справа № 362/4111/16-ц
Провадження № 2/362/2407/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарі - Лущик Т.М.,

за участю відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що ним, на виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в рахунок шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, сплачено на корись ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 8 414 гривень 52 копійки.

Посилаючись на те, що відповідача постановою уповноваженого органу визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, на підставі статті 38 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути з останнього на свою користь суму завданої ним матеріальної шкоди.

Представник позивача надав заяву у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги та проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судовому засіданні визнав позов.

Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. від 08 січня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення № 752/151/15-п встановлено, що 19 грудня 2014 року, приблизно о 07 годині 45 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Опель Вектра», номерний знак НОМЕР_1 по Голосіївському проспекту в місті Києві, при зміні напрямку руху здійснив зіткнення з автомобілем марки «Део Ланос», номерний знак НОМЕР_2, чим порушив пункт 10.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а. с. 10).

Нормою частини 4 статті 61 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Інший учасник вказаної ДТП - ОСОБА_2 в порядку і на умовах передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомив позивача про дану ДТП та звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування, надавши відповідну довідку органів внутрішніх справ про ДТП, що підтверджується відповідними письмовими документами, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 7, 8, 9).

Відповідно до письмового доручення позивача, здійснено Звіт № 901 про оцінку автомобіля, відповідно до якого, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Део Ланос», номерний знак НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП складає 10 097 гривень 42 копійки (а.с. 12 - 17).

На підставі Наказу позивача від 13.02.2015 року № 784, на виконання вимог статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем на користь ОСОБА_2 сплачено страхове відшкодування в сумі 8 414 гривень 52 копійки, що підтверджується Платіжним дорученням № 1/25346 від 16 лютого 2015 року (а.с. 20, 21).

Згідно із пунктом 38.1.2. статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Як встановлено під час розгляду справи з власних пояснень відповідача наданих в судовому засіданні, він є власником і був водієм транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; станом на дату ДТП його цивільно-правова відповідальність застрахована не була та він не є особою, зазначеною у пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Нормою частини 1 статті 1166 ЦК України, передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Норма пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України).

Отже, слід зробити висновок, що на підставі частини першої статті 1191 ЦК України та статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Таким чином, з відповідача в порядку регресу на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 8 414 гривень 52 копійки.

Норма частини четвертої статті 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено.

За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі частини 1 статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38 Закону України «Про Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 1 - 11, 57 - 62, 64, 88, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в сумі 8 414 52 (вісім тисяч чотириста чотирнадцять) гривень 52 копійки та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий