Справа № 236/2665/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2016 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Бікезіної О.В..

за участю: секретаря Плаксіної Є.В.,

заявника ОСОБА_1,

свідка ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лиман Донецької області цивільну справу, в порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В :

21.10.2016 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 жовтня 2016 року в м. Донецьку померла його мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, причина смерті церебральний атеросклероз. За фактом її смерті КУ "ЦПМСД №3 м. Донецька" було видано медичне свідоцтво про смерть від 17 жовтня 2016 року № 603, довідку про причину смерті № 603. Оскільки вказане медичне свідоцтво про смерть було видано на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно не відповідає встановленим вимогам законодавства України. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та прийняття спадщини.

Просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 16 жовтня 2016 в м. Донецьку, причина смерті церебральний атеросклероз.

Заявник ОСОБА_1, допитаний судом у якості свідка, за його клопотанням, надав пояснення аналогічні викладеним у заяві, просив її задовольнити. Доповнив, що ОСОБА_3 поховано у м. Донецьк, він займався її похованням.

Представник заінтересованої особи Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, вирішення заяви покладає на розсуд суду (а.с.16).

Свідок ОСОБА_2 суду показала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 43 роки. Підтвердила суду той факт, що мати заявника ОСОБА_3 померла в м. Донецьку Донецької області 16.10.2016 року у віці 89 років, поховано її в м. Донецьку. Похованням вони займалися з чоловіком.

Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, вислухавши заявника, свідка, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив фактичні обставини і прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України, яка розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився 09 січня 1952 року, про що Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис №224, що підтверджується свідоцтвом про народження І-НО № 729768, що його видано повторно Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 21 жовтня 2016 року (а.с.5). Матір"ю заявника в даному свідоцтві зазначено ОСОБА_3 (а.с.5).

Заявник ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, місце перебування якого зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

Згідно копії паспорту громадянки України ОСОБА_3 серії ВЕ №574761, що його видано Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 25.01.2002 року , вона значилась зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6).

На підставі викладеного, заявник має право на звернення до Краснолиманського міського суду з вказаною заявою.

Заявник підтверджує факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 16 жовтня 2016 в м. Донецьку довідкою про причину смерті від 17 жовтня 2016 року № 603 (а.с.9), та медичним свідоцтвом про смерть від 17 жовтня 2016 № 603 (а.с.9).

Заявник звертався до Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з проханням зареєструвати смерть ОСОБА_3, але в проведенні державної реєстрації смерті йому було відмовлено, оскільки свідоцтво про смерть видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.10).

Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно змісту ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для прийняття спадщини.

Суд сприймає надані заявником довідку про причину смерті від 17 жовтня 2016 року № 603, та медичним свідоцтвом про смерть від 17 жовтня 2016 № 603, як носії конкретної інформації факту смерті ОСОБА_3, при цьому не може визнати їх належними та допустимими доказами, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

В судовому засіданні заявником було доведено про неможливість одержання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 іншим шляхом.

Досліджені судом докази у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.

На підставі викладеного, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 16 жовтня 2016 в м. Донецьку, причина смерті церебральний атеросклероз.

На підставі Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та керуючись ст. ст. 3, 8, 256, 257-1 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і визначає датою її смерті 16 жовтня 2016 року та місцем смерті - м. Донецьк, Донецької області, Україна, причина смерті: церебральний атеросклероз.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області в Апеляційний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя -