Справа № 452/1928/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"12" вересня 2016 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
розглянувши у порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно, а саме на будинковолодіння №17 в с. Копань по вул. Кльофи Самбірського району Львівської області. Позивач посилається на те, що 07.02.2011 року помер його батько ОСОБА_3. При житті 25.02.2004 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів все своє майно позивачу. Звернувшись до державного нотаріуса Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі такого, так як даний житловий будинок належав членам колгоспного двору на праві спільної власності. Оскільки іншого порядку переходу права власності немає, відтак позивач просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати його власником спадкового майна.
Представник позивача адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності та підтримання позовних вимог ОСОБА_1
Відповідач ОСОБА_2 на виклик в суд не зявилася, хоча належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; 25.07.2016 року подала до матеріалів заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог ОСОБА_1 - тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, про що по суті не заперечив представник позивача.
Зясувавши усі обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав:
Судом установлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-СГ №235965 ОСОБА_3 помер 07.02.2011 року.
Відповідно до довідки №442, виданої Самбірським МБТІ 18.07.2016 року, будинковолодіння в с. Копань Самбірського району по вул. Кльофи, 17 Львівської області вцілому належить ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Воле-Баранецької сільської ради згідно рішення виконкому Воле-Баранецької сільської ради від 08.02.1996 року №13.
Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 26.08.1996 року, житловий будинок з належними до нього будівлями в с. Копань Самбірського району по вул. Кльофи, 17 Львівської області належить голові селянського двору ОСОБА_3.
Із довідки №2204 виданої 23.06.2016 року виконкомом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області відомо, що будинковолодіння №17 в с. Копань по вул. Кльофи Самбірського району Львівської області згідно записів погосподарської книги станом на 01.07.1990 року являлось колгоспним двором, в даному будинковолодінні проживали та були зареєстровані голова двору - ОСОБА_3 та ОСОБА_2; на час смерті ОСОБА_3 та на даний час у вищевказаному будинку зареєстрована та проживає ОСОБА_2.
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.08.1960 року; дане підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-УР №010417.
Із заповіту від 25.02.2004 року видно, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті розпорядився про все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, - відповідно заповів ОСОБА_1, - позивачу в цивільній справі.
Згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-СГ №382595, ОСОБА_1 народився 30.12.1966 року; його батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_2.
Як розяснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п. 6 «а» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. За п. 6 «г» даної постанови згідно із ст. 4 постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року.
Із приводу спадкування позивач звертався до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено в оформленні права власності через те, що ОСОБА_3 не являється останнім та єдиним членом колгоспного двору.
Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Також відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1233 ЦК України ОСОБА_1 являється спадкоємцем по заповіту майна ОСОБА_3
Ураховуючи вище наведені норми законів, суд прийшов до переконання, що позов ОСОБА_1 є підставний та підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218, 226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, - право власності вцілому на будинковолодіння №17 в с. Копань по вул. Кльофи Самбірського району Львівської області, - з яких: на ? частину як частку в майні колишнього колгоспного двору, а також на ? частину вказаного в порядку спадкування майна за заповітом після смерті ОСОБА_3, котрий помер 7 лютого 2011 року.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня отримання копії рішення. На заочне рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд протягом цього ж строку із дня отримання його копії.

Суддя