АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/3318/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/789/1330/16 Доповідач - Фащевська Н.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Фащевської Н.Є.

суддів - Ходоровський М. В., Щавурська Н. Б.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

заявника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 21 вересня 2016 року за заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

29.03.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії, а саме визнати незавершений будівництвом об'єкт на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 самочинним будівництвом.

19.05.2016 року позивачка змінила предмет позову та просила зобов'язати відповідача знести вищезазначений незавершений будівництвом об'єкт як такий, що будується самочинно.

19.05.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення даного позову шляхом заборони відповідачу здійснювати будівельні роботи, та заборони відділу державного архітектурно-будівельного контролю реєструвати декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, який самочинно будується на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 20 травня 2016 року заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Заборонено ОСОБА_3 здійснювати будівельні роботи з будівництва житлового будинку з торгово-офісним закладом по АДРЕСА_2 на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1.

Заборонено Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради реєструвати декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, який самочинно будується на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 15 липня 2016 року дана ухвала була скасована та передано питання на новий розгляд в суд першої інстанції.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 11.08.2016 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії зупинено в зв'язку з призначенням судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 21 вересня 2016 року заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії задоволено частково.

Ухвалено заборонити відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради реєструвати декларацію про готовність об'єкта до експлуатації на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати посилаючись на порушення судом норм процесуального права. В обґрунтування вимог зазначає, що суд вжив заходи забезпечення позову особі, яка не є стороною у справі. Вказує на те, що ухвала не містить достатніх обґрунтувань щодо того, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, ухвалу про забезпечення позову суд постановив під час зупинення провадження у справі, не відновивши провадження.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення .

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте погодитися з таким висновком суду у повній мірі не можна, оскільки він зроблений без повного та всебічного з'ясування обставин, що мають значення для вирішення питання, з порушенням порядку встановленого для його вирішення, а тому ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

У жовтні 2015 року на земельній ділянці кадастровий номер - НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_3 почав здійснювати будівництво.

Вказаною земельною ділянкою відповідач користується у відповідності до договору суборенди укладеного між ним та ТОВ «ПАСАЖ».

Згідно декларації про початок будівельних робіт ТП 53 назва об'єкту будівництва «Реконструкція об'єкту незавершеного будівництва під житловий будинок з торгово-офісним закладом», вказане будівництво є самочинним, порушує низку нормативно-правових актів про що вказували позивач та інші мешканці прилеглих будинків, зокрема буд. АДРЕСА_3.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії, а саме зобов'язати відповідача знести незавершений будівництвом об'єкт на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 як такий, що будується самочинно, посилаючись на те, що дане будівництво порушує її права так як утруднює проїзд пожежних автомобілів до її будинку та значно погіршує інсоляцію її квартири.

Під час розгляду справи позивач звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій просив заборонити проводити будівельні роботи відповідачу та заборонити Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради реєструвати декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, оскільки будівництво є самочинним.

Відповідно до ч.1,ч.2, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов'язково зазначаються: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Оскільки забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, то розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясовує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову судом першої інстанції не враховані дані вимоги закону.

Задовольняючи частково заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд зазначив, що він врахував обставини справи, яким позивач обгрунтував свої вимоги та спірмірність вимог, однак суд не зазначив які саме обставини справи він врахував, в чому полягає співмірність вимог, чому він обрав один вид забезпечення і фактично відмовив у обранні іншого.

Суд не звернув увагу, що заявником у заяві про забезпечення позову не зазначено обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, вищезазначені порушення були зазначені апеляційним судом в ухвалі апеляційного суду Тернопільської області від 15 липня 2016 року, однак суд першої інстанції не врахував висновки та мотиви, з яких була скасована ухвала Тернопільського міськрайонного суду від 20.05.2016 р. про забезпечення позову.

Частиною 3 ст.152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Колегія суддів вважає, що при розгляді заяви судом неповно з'ясовано обставини, на які посилається заявник як на підставу забезпечення позову.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена передчасно, тому підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, ухвалу суду скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 21 вересня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.Є. Фащевська

Судді: М.В. Ходоровський

Н.Б. Щавурська