Справа № 755/4234/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді Бартащук Л.П.

при секретарі Ізвольській С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу , -

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Буревісник-3» заборгованості за утримання будинків, прибудинкової території, холодне та гаряче водопостачання, водовідведення, централізоване опалення, газопостачання у розмірі 11 672,64 грн. та судового збору в розмірі 689,00 грн.

20 квітня 2016 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява від ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 про скасування судового наказу.

Заявник мотивує свої доводи тим, що між ОСОБА_3 та ЖБК «Буревісник-3» відсутні договірні відносини, необґрунтованими, відповідно, є і розрахунки на оплату послуг за надання холодної та гарячої води, спірним є належне виконання положень статуту ЖБК «Буревісник-3», зокрема, в частині належного утримання будинку, його несучих конструкцій, інженерних споруд, приміщень загального користування.

Представник заявника, направивши до суду письмову заяву, підтримав її і просив задовольнити, скасувати судовий наказ № 755/4234/16-ц, а судове засідання провести у його відсутність.

Представник ЖБК «Буревісник-3» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Неявка сторін, відповідно до ст. 1051 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви про скасування судового наказу.

Суд, вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

07 квітня 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Буревісник-3» заборгованості за утримання будинків, прибудинкової території, холодне та гаряче водопостачання, водовідведення, централізоване опалення, газопостачання у розмірі 11 672,64 грн. та судовий збір у розмірі 689,00 грн.(а.с. 36).

Оцінюючи доводи заявника про те, що судовий наказ має бути скасований з тих підстав, що між сторонами відсутні договірні відносини; необґрунтованими є розрахунки на оплату послуг за надання холодної та гарячої води; спірним є належне виконання положень статуту ЖБК «Буревісник-3», зокрема, в частині належного утримання будинку, його несучих конструкцій, інженерних споруд, приміщень загального користування, суд виходить з наступного.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом України 20.04.2016 року у постанові, ухваленій за результатом розгляду цивільної справи №6-2951цс15, згідно якої відповідно до зазначених норм Закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права і має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, позовна вимога щодо стягнення пені задоволенню не підлягає.

Як роз'яснено в абз. 3 п. 21 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ « Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» 23.12.2011 року № 14, враховуючи суть наказного (спрощеного) провадження, при розгляді заяви про скасування судового наказу не передбачено вирішення процесуальних питань про забезпечення доказів, призначення експертизи, зупинення провадження, закриття провадження у справі тощо.

При розгляді заяви про скасування судового наказу суд позбавлений можливості перевірити правильність розрахунків, застосування тарифів на відповідні послуги, а заявником жодних доказів на спростування розрахунків суду не надано.

З наведених підстав суд дійшов до висновку про відсутність підстав для скасування судового наказу.

Керуючись ст. ст. 105, 105-1, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, однак судовий наказ, щодо якого суд прийняв ухвалу про залишення заяви про його скасування без задоволення, може бути оскаржений в апеляційному порядку.

СУДДЯ: