Справа № 502/1794/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Тюміна О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна»

про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення сплачених коштів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, який обґрунтував тим, що між ним та відповідачем 27 травня 2015 року було укладено договір фінансового лізингу №д 01648. За умовами цього договору лізингодавець зобовязався придбати предмет лізингу, яким є автомобіль «Chery Tiggo New» та передати його ОСОБА_1 на умовах зазначеного договору. Лізингоодержувач до отримання предмету лізингу зобовязався виплатити передбачені договором платежі, прийняти та належним чином використовувати предмет лізингу. На виконання правочинну позивачем було сплачено відповідачу 31 710 грн. адміністративний платіж. 13 серпня 2015 року позивач, вважаючи правочин несправедливим, звернувся до відповідача із заявою про розірвання договору фінансового лізингу та повернення сплачених коштів, але відповіді досі не отримав, кошти відповідач не повернув. Позивач вважає укладений договір недійсним через наявність у ньому несправедливих умов. Зокрема, в договорі виключені та обмежені права лізингоодержувача як споживача стосовно лізингодавця у разі неналежного виконання ним обовязків, передбачених договором та законом, звужені обовязки лізингодавця, які передбачені в ЗУ «Про фінансовий лізинг», положеннях ЦК України, повністю виключена відповідальність лізингодавця за невиконання або неналежне виконання обовязків щодо передачі предмета лізингу та передачі цієї речі належної якості, одночасно значно розширені права лізингодавця, які суперечать вимогам чинного законодавства. Згідно до п. 1.4 Договору лізингодавець не відповідає перед лізингоодержувачем за невиконання будь-якого зобовязання щодо якості, комплектності, справності предмета лізингу, цього заміни, введення в експлуатацію, усунення несправностей протягом гарантійного строку, своєчасного та повного задоволення гарантійних вимог, монтажу, тощо. За вищенаведеними зобовязаннями відповідає продавець, при цьому в договорі лізингу відсутні будь-які відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження, куди має звертатися споживач у випадку порушення якості, комплектності та інших умов з продажу товару. На підставі зазначеного, позивач просить визнати недійсним договір фінансового лізингу №д 01648 від 27.05.2016 року, укладений між позивачем та відповідачем та стягнути з відповідача сплачені грошові кошти у розмірі 31 710 грн.

Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність представника.

Відповідач, ТОВ «Євролізинг Україна», повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст.74-76 ЦПК України, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності, суду не надавав. На підставі письмової заяви представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України

Вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні докази судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що 27 травня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір фінансового лізингу № д01648. За умовами цього договору лізингодавець зобовязався придбати та передати на умовах фінансового лізингу у користування майно, а саме автомобіль «Chery Tiggo New», а лізингоодержувач зобовязався прийняти предмет лізингу, сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно із умовами цього договору. Строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу складається з періодів (місяців) згідно з графіком сплати лізингових платежів (додаток №2 до договору) та починається з дати підписання Акту приймання-передачі предмету лізингу. Пунктом 1.4 договору передбачено, що лізингодавець не відповідає перед лізингоодержувачем за невиконання будь-якого зобовязання щодо якості, комплектності, справності предмета лізингу. Його заміни, введення в експлуатацію, усунення несправностей протягом гарантійного строку та повного задоволення гарантійних вимог, монтажу, тощо. За вищенаведеними зобовязаннями відповідає продавець. Лізингодавець має право в односторонньому порядку за умови невиконання лізингоодержувачем умов договору розірвати його. При цьому, лізингодавець не зобовязаний завчасно повідомляти Лізингоодержувача про розірвання даного договору (п. 3.2.6). /а.с. 10-15/

Додатком № 1 до договору фінансового лізингу визначено графік сплати авансового платежу (вартість предмета лізингу 13 786,96 дол. США, авансовий платежів 50,00%, сума виплат 6 893,48 дол. США, щомісячний платіж 574,46 дол. США, адміністративний платіж (10%) 1 378,70 дол. США, комісія за передачу (3%) 413,61 дол. США). /а.с. 6/

Графік сплати першого лізингового платежу: вартість предмета лізингу 199 000 грн., відсоток платежів 50 %, сума виплат 99 500 грн., щомісячний платіж 8 291,67 грн., комісія за організацію (10%) 19 900,00 грн., комісія за передачу (3%) 5 970,00 грн. /а.с. 9/

Додатком № 2 до договору фінансового лізингу визначено графік сплати другого лізингового платежу (вартість предмета лізингу 199 000 грн., авансовий платіж 50 %, сума лізингу 99 500 грн., викупна вартість 2 985 грн., відсоткова ставка 10 %, комісія 5,00 %, період лізингу (кіл. міс.) 60, щомісячний платіж 2 367,10 грн. Відвантаження автомобіля після оплати: авансовий платіж 99 500,00 грн., комісія за передачу ПЛ 5 970,00 грн. /а.с. 8/

15 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із письмовою заявою про розірвання договору фінансового лізингу від 27.05.2015 року № д01648 та про повернення сплачених грошових коштів. /а.с. 5/

Вказаний лист відповідач отримав 23.06.2016 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. /а.с. 4/. Однак, відповідь на письмову заяву позивача відповідач не надав.

Несправедливими умовами оспорюваного договору позивач ОСОБА_1 вважає: виключені та обмежені права лізингоодержувача як споживача стосовно лізингодавця у разі неналежного виконання ним обовязків, передбачених договором та законом, звужені обовязки лізингодавця, повністю виключена відповідальність лізингодавця за невиконання або неналежне виконання обовязків щодо передачі предмета лізингу та передачі цієї речі належної якості, одночасно значно розширені права лізингодавця, які суперечать вимогам чинного законодавства. Згідно до п. 1.4 Договору лізингодавець не відповідає перед лізингоодержувачем за невиконання будь-якого зобовязання щодо якості, комплектності, справності предмета лізингу, цього заміни, введення в експлуатацію, усунення несправностей протягом гарантійного строку, своєчасного та повного задоволення гарантійних вимог, монтажу, тощо. За вищенаведеними зобовязаннями відповідає продавець, при цьому в договорі лізингу відсутні будь-які відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження, куди має звертатися споживач у випадку порушення якості, комплектності та інших умов з продажу товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно ст.ст. 1, 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» від 16 грудня 1997 року №723/-ВР фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст. 16 вказаного Закону сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Згідно із ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ч.1 ст. 216 ЦК України).

Відповідно до частини першої та другої ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Умови договору кваліфікуються як несправедливі за наявності одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних пав та обовязків сторін, по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Відповідну правову позицію викладено у справі №6-3020цс15 Постанова ВСУ від 11.05.2016 року.

Дослідивши умови правочину щодо прав та обовязків лізингодавця та лізингоодержувача, суд приходить до висновку, що ряд його умов є несправедливими за змістом ч. 3 ст. 18 зазначеного Закону, зокрема положення: - щодо обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); - встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; - надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору (п.п. 2-4); - надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі (п. 11); - визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору 9п. 13).

Як вбачається з наданого договору фінансового лізингу №д 01648 від 27.05.2015 року, вказаним договором забезпечено захист інтересів лише лізингодавця, що свідчить про очевидну диспропорцію між правами та обовязками сторін.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені належними доказами, у звязку з чим порушене право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню, згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір фінансового лізингу № д01648 від 27 травня 2015 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» та ОСОБА_1.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» (, р/р 9 в АТ «ОСОБА_2 Аваль», МФО 380805, розташованого за адресою: 01601, м. Київ, вул. Шовковична, 42-44, оф. 9СДЗ) на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, - 31 710 (тридцять одну тисячу сімсот десять) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» на користь держави судовій збір в розмірі 560,70 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути скасовано судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3