Справа № 372/2005/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2016 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Проць Т. В. ,

при секретарі - Бенчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила що 20.04.2007 року вона за договором позики передала відповідачу грошові кошти в розмірі 12000 доларів США. Відповідач зобов'язався повернути зазначені грошові кошти на першу вимогу позивача. оскільки ОСОБА_2 умови договору не виконуються, позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу та сплачений нею судовий збір.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та пояснили, що ОСОБА_1 в квітні 2007 року позичила ОСОБА_2 безпроцентно 12000 доларів США. Остання вказані кошти не повертає, хоча наявність заборгованості визнає.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнали, з доводами позивача та її представника згодні.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошей.

Судом встановлено, що 20 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений безпроцентний договір позики, згідно якого позивач передав, а відповідач отримав 12000 доларів США і взяв на себе зобов'язання повернути вказані кошти на першу ж вимогу позивача. Вказаний договір оформлений відповідно до ст.1047 ЦК України в письмовій формі, що підтверджується копією розписки

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а ст.1049 ЦК встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладені норми та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що сума боргу в розмірі 12000 доларів США повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Відповідачем встановлені судом обставини визнаються та не оспорюються.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат відповідають ст.88 ЦПК України та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 15, 59, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.526, 625, 1046, 1049 ЦК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 12000 (дванадцять тисяч) доларів США та сплачений судовий збір в розмірі 2973 грн. 60 коп..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Обухівській районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СуддяПроць Т. В.