Ухвала

іменем україни

20 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Леванчука А.О., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення пасіки та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 році ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, в якому вона разом зі своєю сім'єю проживає з 2014 року. Власником сусіднього житлового будинку по АДРЕСА_2 є ОСОБА_5 Зазначила, що відповідачі займаються бджільництвом та на своїй земельній ділянці утримують пасіку в кількості 100 вуликів, яка не паспортизована. Наявність такої кількості бджіл у безпосередній близькості до житлових будинків створює їм незручності та завдає шкоди їх здоров'ю. Так, внаслідок укусів бджіл вона з 05 по 08 травня 2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров'я, витратила на лікування 337 грн 50 коп., що просила стягнути з відповідача, а також 3 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Також просила зобов'язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні її житловим будинком та земельною ділянкою шляхом перенесення вуликів на 300 м від свого житлового будинку.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 313 грн 50 коп. на відшкодування майнової шкоди, 1 500 грн на відшкодування моральної шкоди, 1 022 грн 50 коп. судового збору та 520 грн витрат за надання правової допомоги.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду, залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_7 від 16 травня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2016 року, справу витребувано із суду першої інстанції.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_7 від 20 травня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2016 року.

Розпорядженням керівника апарату Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2016 року № 221/0/32-16 призначено повторний автоматичний розподіл справ у зв'язку з відставкою судді Касьяна О.П., у результаті чого 05 жовтня 2016 року зазначену справу передано судді-доповідачу Ступак О.В. із визначенням суддів, які входять до складу колегії: Ситнік О.М., Леванчука А.О.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 2 ст. 335 ЦПК України касаційний суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною 2 ст. 337 ЦПК України передбачено, що не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про бджільництво» фізичні та юридичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарно-санітарних правил.

Відповідно до п. 1.3 Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини від 30 січня 2001 року № 9, при розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір'ї) огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл.

Розглядаючи указаний позов, суд апеляційної інстанції на підставі наявних у справі доказів правильно установив, що на земельній ділянці площею 0,4222 га по АДРЕСА_2 відповідачі розмістили пасіку в кількості 64 вулики багатокорпусні, 34 вулики лежаки, 85 бджолосімей. Пасіка розташована на відстані 2 м до межі земельної ділянки позивача та 10,3 м до належного їй житлового будинку; територія, на якій розміщена пасіка, не огороджена заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл.

Також установлено, що усупереч вимогам ст. 13 Закону України «Про бджільництво» пасіка відповідачів не зареєстрована за місцем їх проживання.

Суд правильно вважав, що у зв'язку з неналежним утриманням відповідачами пасіки 05 травня 2015 року бджоли з цієї пасіки покусали позивача, внаслідок чого вона перебувала на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров'я по 08 травня 2015 року, на необхідні ліки витратила 313 грн 50 коп. Оскільки пасіка встановлена на належній ОСОБА_5 земельній ділянці, тому суд правильно вважав доведеним факт неправомірності її дій і стягнув з неї грошову суму на відшкодування майнової шкоди згідно зі ст. ст. 22, 1167 ЦК України.

Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд правильно виходив із доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог, при цьому правильно врахував стан здоров'я позивача, який погіршився внаслідок укусів бджіл, та пережиті психологічні страждання, а також принципи розумності, виваженості та справедливості при визначенні розміру моральної шкоди в 1 тис. грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідачів перенести пасіку на відстань 300 м від належного позивачу будинковолодіння, апеляційний суд правильно виходив із того, що зазначена пасіка розміщена на присадибній ділянці, що не суперечить п. 1.3 Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини України від 30 січня 2001 року № 9; вимог про зобов'язання встановлення огорожі цієї пасіки заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл позивачем не заявлено, а згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Наведені в касаційній скарзі позивача доводи про неврахування апеляційним судом показань представника Надорожнянської сільської ради - голови ОСОБА_8, а також необгрунтування висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідачів перенести пасіку на відстань 300 м від належного позивачу будинковолодіння, спростовуються змістом оскаржуваного рішення апеляційного суду.

Доводи касаційної скарги відповідача ОСОБА_5 про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, а саме спеціальних норм, які регулюють діяльність фізичних та юридичних осіб в сфері бджільництва, є помилковими, оскільки апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню.

Крім того, наведені в касаційній скарзі відповідача доводи про те, що суд не звернув уваги на наявні у справі документи та пояснення спеціалістів а також помилково вважав, що пасіка не огороджена, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухваленим із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України воно підлягає залишенню без змін, а касаційні скарги - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

А.О.Леванчук

О.М.Ситнік