Справа № 626/1865/16-ц
Провадження № 6/626/84/2016
У Х В А Л А

Іменем України

26.10.2016 року Красноградський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Гусар П.І., при секретарі - Івашкіній Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву старшого державного виконавця Красноградського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківської області ОСОБА_1 про визнання відмови стягувача від примусового виконання рішення, -

В С Т А Н О В И В:

13.10.2016 року старший державний виконавець Красноградського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківської області ОСОБА_1В звернулась до суду із заявою про визнання відмови стягувача від примусового виконання виконавчого листа №2-663 від 22.10.2007 року Карлівського районного суду Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Підставою для звернення є заява стягувача ОСОБА_3 про закінчення виконання вищевказаного судового рішення про стягнення аліментів у зв'язку з мирним вирішення питання.

Державний виконавець просила розглянути заяву без її участі.

Боржник і стягувач на розгляд заяви не з'явилися.

Дослідивши надані державним виконавцем документи, суд вважає, що є підстави визнати відмову стягувача від примусового виконання рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Карлівського районного суду Полтавської області був виданий виконавчий лист №2-663 від 22.10.2007 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

21.03.2008 року виконавчий лист разом з розпорядженням був надісланий на виконання до бухгалтерії підприємства НС ЛТД, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Красноград, вул. Українська 56.

Заборгованість ОСОБА_2 по аліментах станом на 26.02.2008 року складала 1145,33 грн.

Також із наданої до матеріалів справи заяви ОСОБА_3 вбачається, що стягувач відмовляється від примусового виконання рішення суду в зв'язку із тим, що на даний час вона примирилась із боржником і не має до нього жодних претензій, про наслідки відмови вона попереджена.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку відмова стягувача від примусового виконання не суперечить закону і не порушує прав чи свобод інших осіб.

На підставі ч. 2 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження та керуючись ст. ст. 209-210, 372 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву старшого державного виконавця Красноградського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківської області ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати відмову стягувача ОСОБА_3 від примусового виконання виконавчого листа №2-663 від 22.10.2007 року, виданого за рішенням Карлівського районного суду Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дитини.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя