Справа № 462/5557/15 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/3853/16 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Цяцяка Р.П.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 22 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - державний нотаріус Другої Львівської державної нотаріальної контори Люта Л.А., про визнання заповіту недійсним,-

встановила:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним заповіт від 2003 року, складений її батьком ОСОБА_6 на користь відповідача ОСОБА_4, згідно з яким він заповів відповідачу 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, з тих підстав, що внаслідок свого похилого віку та хворобливого стану він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, позивач вважає, що заповіт був складений під психологічним тиском та внаслідок обману зі сторони відповідача, оскільки за життя батько обіцяв залишити свою частку в квартирі їй (позивачу), однак, відповідач, скориставшись тим, що вона довгий час була за межами України, схилила батька під психологічним тиском та внаслідок обману скласти оспорюваний заповіт. Також позивач зазначала, що оспорюваний заповіт був підроблений, оскільки підпис на ньому не належить її батькові.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 22.04.2016 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_3 в особі свого представника - ОСОБА_2 Апелянт просить скасувати рішення суду з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд не дав належної оцінки письмовим доказам, які були подані позивачем на підтвердження заявлених вимог, зокрема, написаному 15.11.2008 року батьком і адресованому позивачу листу, яким підтверджується волевиявлення батька залишити належну йому частку в квартирі обом його донькам, а не лише відповідачу. Крім того, зазначає, що суд в порушення норм процесуального закону, безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, проведення якої є обов'язковим для встановлення психічного стану особи в момент складання оспорюваного заповіту.

Решта доводів апеляційної скарги за своїм змістом є аналогічними доводам, викладеним в позовній заяві.

В судове засідання позивач, відповідач та третя особа не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 є рідними сестрами між собою та доньками ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8, 10).

Предметом спору є 1/3 частина квартири АДРЕСА_1, яка в цілому належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (а.с.41-42).

Відповідно до оспорюваного заповіту, посвідченого 28.08.2003 року державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Лютою Л.А., ОСОБА_6 належну йому на праві власності частку в квартирі АДРЕСА_1 заповів своїй доньці - ОСОБА_4 (а.с.57).

За життя спадкодавець ОСОБА_6 свого заповіту не скасовував і нового заповіту не складав, а тому доводи позивача про те, що він мав намір заповісти свою частку їй, а не відповідачу, є безпідставними.

Статтею 1257 ЦК України визначено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог, оскільки позивачем не було доведено обставин, якими вона їх обґрунтовувала.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_6 на момент складання оспорюваного заповіту - 28.08.2003 року страждав психічним захворюванням чи будь-яким іншим психічним розладом та/або хворобливим станом, внаслідок якого не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а саме: немає жодного медичного документа про перебування ОСОБА_6 на лікуванні в психіатричній лікарні або про звернення за допомогою до лікаря-психіатра, а надані стороною позивача копії медичних документів (а.с.71-79) засвідчують лише про стан його здоров'я в період 2006-2009 років, з яких вбачається, що ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний госпіталь інвалідів війни та репресованих ім.Ю.Липи» з діагнозами: ІХС, післяінфарктний (2002 р.) кардіосклероз. НК ІІ А ст., двобічна н/долева пневмонія. ДН ІІ ст., та про причину смерті - серцево-судинну недостатність від хронічної ішемічної хвороби серця.

За клопотанням сторони позивача, для встановлення психічного стану спадкодавця ОСОБА_6 на момент складання оспорюваного заповіту, апеляційний суд призначив посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої було доручено експертам Комунального закладу «Львівська обласна клінічна лікарня» (далі-КЗ ЛОКПЛ).

Висновком цієї експертизи (а.с.136-138) підтверджено, що ОСОБА_6 на момент посвідчення заповіту 28.08.2003 року стійким хронічним психічним захворюванням не страждав, не мав будь-яких інших хворобливих психічних розладів, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Крім того, в дослідницькій частині висновку зазначено, що за даними архіву КЗ ЛОКПЛ на стаціонарному лікуванні у Львівській обласній клінічній психіатричній лікарні ОСОБА_6 ніколи не перебував.

Погоджується колегія суддів й з висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем інших обставин, на які вона покликалась, як на підставу для визнання оспорюваного заповіту недійсним, оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження застосування до спадкодавця психологічного тиску та/або обману в момент складання ним заповіту немає.

Голослівним є також твердження позивача про те, що підпис на оспорюваному заповіті не належить її батькові.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам, які сторони подали в обгрунтування своїх вимог та заперечень, застосував норми матеріального закону, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, не допустив порушень норм процесуального закону, які б були підставою для скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 22 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Цяцяк Р.П.