20.10.2016 Справа № 2/331/1569/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Світлицької В.М., при секретарі Богач А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання права на приватизацію житла, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання права на приватизацію житла.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з 31.08.1981 року по теперішній час зареєстрована та постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначена квартира знаходиться в комунальній власності.

З метою реалізації своїх прав на приватизацію зазначеної квартири 12 вересня 2016 року вона звернулася до районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району з письмовою заявою про оформлення передачі у приватну власність зазначеної квартири, до якої були додані всі необхідні для цього документи, крім обмінного ордеру.

Листом районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району № В-0838 від 22.09.2016 року було повідомлено про те, що умови і порядок набуття фізичними особами у власність майна в результаті приватизації регулюються Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 та іншими нормативно-правовими актами. Пунктом 18 Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 визначено вичерпний перелік документів, які громадянин повинен подати до органу приватизації. Оскільки до заяви про оформлення приватизації квартири АДРЕСА_1 не було додано обмінного ордеру на квартиру районною адміністрацією Запорізької міської ради по Олександрівському району було відмовлено у приватизації зазначеної квартири.

Посилаючись на ст. 47 Конституції України, ст.ст. 2, 8 Закону України «Про приватизацію», позивач просить суд визнати право на приватизацію квартири АДРЕСА_2; зобовязати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району провести приватизацію квартири АДРЕСА_1 за відсутності обмінного ордеру на житлове приміщення у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

У судовому засіданні представник позивача доводи, наведені в обґрунтування позовних вимог підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник - районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Суд, вислухавши думку представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що з 1981 року ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 04-19/1/4703 від 30.08.2016 року, що додана до матеріалів справи.

На теперішній час вирішити питання щодо приватизації квартири АДРЕСА_3 в позасудовому порядку неможливо, оскільки відсутня копія ордера про надання житлової площі за даною адресою, що підтверджується листом районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району № В-0838 від 22.09.2016 року, що доданий до матеріалів справи.

Департамент житлово-комунального господарства не має змоги надати ордер на квартиру АДРЕСА_4, виданий в 1968 року, оскільки у відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту, корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року, що підтверджується листом № В-3913 від 05.11.2013 року, що доданий до матеріалів справи.

Згідно ч. 10, 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають право відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідниках, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-памяток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обовязкового) віднесення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Квартира АДРЕСА_5, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 з 1981 року до зазначеного переліку не відноситься.

З 1981 року та до теперішнього часу власником квартири або балансоутримувачем до позивача не предявлялися претензії щодо незаконності користування та мешкання у зазначеній квартирі.

Згідно ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вселена до квартири на законних підставах, законність її проживання ніхто не оспорює, але внаслідок відсутності обмінного ордеру позбавлена можливості реалізувати свої права на приватизацію квартири, а також враховуючи, що у ОСОБА_1 є всі необхідні документи для проведення приватизації квартири АДРЕСА_5, крім копії ордеру, яку ОСОБА_1 не може надати з незалежних від неї причин, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 47 Конституції України, ст.ст. 2, 8 Закону України «Про приватизацію», суд

В И Р І Ш И В :

Позовну вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на приватизацію квартири АДРЕСА_4.

Зобовязати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району провести приватизацію квартири АДРЕСА_6 на імя ОСОБА_1 за відсутності ордеру на житлове приміщення та у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.М.Світлицька