Справа № 664/843/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

у складі:

головуючого судді Савчака С.П.,

секретар судового засідання Орлова О.С.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олешки Олешківського району Херсонської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Тарасівська сільська рада про визнання спадкоємцем четвертої черги за законом

ВСТАНОВИВ:

До Цюрупинського районного суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_4 звернулась ОСОБА_3, за яким просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сімєю як чоловік та жінка без шлюбу з 2000 року по 28.03.2015 року, спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом. Позов обгрунтовано тим, що 28.03.2015 року помер ОСОБА_5 з яким ОСОБА_3 проживала з 2000 року однією сімєю без реєстрації шлюбу в с. Тарасівка Цюрупинського району Херсонської області по вул. Миру, 102. З померлим позивач вела спільне господарство, мали спільний бюджет, виконували права та обовязки подружжя, проживали однією сімєю як чоловік та дружина. Позивач отримала свідоцтво про смерть ОСОБА_5 та поховала його. Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями першої черги за законом є його син ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які звернулися з заявою про прийняття спадщини за померлим. ОСОБА_6 відмовилась від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3. ОСОБА_3, також, звернулась з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги. У звязку з тим, що ОСОБА_4 заперечує факт її проживання із спадкодавцем однією сімєю без реєстрації шлюбу, так і її право на спадщину, тому вона просить вирішити вказаний спір судом.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. В судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали та заперечують проти його задоволення.

За запереченнями на позовну заяву відповідач вважає, що провадження у справі має бути закрите та позовна заява залишена без розгляду, оскільки зазначені вимоги ОСОБА_3 мають розглядатися в окремому провадженні, факт встановлення проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу не має правового значення внаслідок того, що спадкоємець четвертої черги може прийняти спадщину лише при відсутності спадкоємців попередніх черг. Внаслідок того, що існують спадкоємці першої черги, відсутній договір про зміну черговості спадкування або відповідне рішення суду, то позивач не має право на отримання спадщини. Крім того, відповідач та його представник заперечують факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_5 однією сімєю без реєстрації шлюбу, як чоловіка та жінки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що ОСОБА_3 з ОСОБА_5 разом не проживали, вона проживала в будинку навпроти через город, ходили один до одного. Він був у дружніх відносинах з померлим, до нього приїздив один два рази на неділю, ОСОБА_3 бачив не часто. Крім того, він її бачив і ранком коли приїздив до померлого, але не часто. В літній кухні, де жив померлий речей ОСОБА_3 не було. При цьому він бачив, що вони разом садили городину, при зборі врожаю ОСОБА_3 була присутня, але не часто. Продаж городини здійснював померлий самостійно. З приводу того, що ОСОБА_3 не бувала вдома померлий казав, що вона ще здійснює догляд ще і за іншим будинком, оскільки якщо не дивитись за будинком, то все розтягнуть. ОСОБА_3 проживала в будинку у батьків, а ночувала у ОСОБА_5 При цьому свідок лише з четвертої спроби зміг назвати скільки йому виповнилось повних років, номер де він зареєстрований (прописаний) не зміг назвати, не зміг назвати номер будинку де проживав ОСОБА_5, не зміг назвати року з якого ОСОБА_3 почала «зустрічатися» з ОСОБА_5

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона перебуває у дружніх відносинах з матірю відповідача та тісно з нею спілкується, в с. Тарасівка не проживає 4 роки. ОСОБА_3 була її сусідкою. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не вели спільне господарство. Померлий садив городину, ОСОБА_3 приймала участь у посадці городини та у зборі врожаю час від часу. На городі ОСОБА_3 померлий, теж працював час від часу. Вона бачила як в ввечері ОСОБА_3 ходила до померлого через город починаючи з 2001 року. З 2001 року вона не була вдома у ОСОБА_5, хто готував йому їжу не знає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона є дочкою померлого. ОСОБА_3 почала проживати з її батьком після 2000 року. ОСОБА_3 та її батько разом приїздили до неї на випускний вечір у школі, разом вони були у неї на весіллі. Вона приїздила до батька погостити раз у два-три місяці. Коли вона приїжджала, то ОСОБА_3 була завжди з батьком, готувала їжу. Вони жили разом у літній кухні де були речі ОСОБА_3 ОСОБА_3 разом з батьком садили городину, гроші у них були спільні. Вона постійно підтримувала звязок з батьком та ОСОБА_3, навіть відпускала до них свою дитину погостити, оскільки знала, що ОСОБА_3 як жінка належно догляне дитину. ОСОБА_3 разом з батьком провели опалення у двір та до літньої кухні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона раніше проживала у зареєстрованому шлюбі з померлим, потім розлучились, але підтримували дружні відносини. ОСОБА_5 зійшовся з ОСОБА_3 в 2000 році. ОСОБА_3 з померлим займались вирощуванням городини, гроші у них були спільні та вони спільно вирішували, як ними розпорядитися. ОСОБА_3 з померлим постійно приїжджали до них погостити, вони разом приїздили на випускний до доньки у 2004 році, на похорони матері ОСОБА_5 Крім того, вони разом купували одяг її дочці, при цьому ОСОБА_3 їй дзвонила та питала, що краще купити. Жили вони у літній кухні, оскільки в будинку не було зроблено ремонту. Поховання померлого оплачувала ОСОБА_3 та її донька ОСОБА_6

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що він з є священиком, проживає в м. Херсоні. З 31.02.2001 року по 17.12.2005 року був священиком в с. Тарасівка Цюрупинського району та проживав по сусідству з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ОСОБА_3 проживала з померлим як сімя, постійно проживали разом, садили городину. ОСОБА_3 ночувала у ОСОБА_5, але і своїм батькам допомагала, які жили окремо. Він у них часто гостював, жили вони у літній кухні. Їжу готувала ОСОБА_3 та вони разом з померлим вирішували питання щодо розпорядження спільними коштами. Свідок разом з ними приймав участь у днях народження, разом з ними їздили до хрещених дітей. У них проживала мати померлого, часто приїздила до них дочка померлого один раз в два-три місяці. Після того, які він переїхав до м. Херсон часто гостював у них, коли приїздив ОСОБА_3 завжди була у ОСОБА_5 Поховання померлого оплатили ОСОБА_3 та його дочка.

Суд заслухавши пояснення сторін, їх представників та дослідивши докази у справі встановив, що рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15.02.2016 року у справі № 664/2899/15ц заяву ОСОБА_3 було задоволено та встановлено факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 01.01.2000 року по 28.03.2015 року. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 22.03.2016 року рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області скасовано, заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду, розяснено ОСОБА_3, що вона має право подати позов на загальних підставах. Підставою для скасування рішення суду та залишення заяви без розгляду стало те, що під час розгляду справи виник спір про право, який повинен розглядатися в порядку позовного провадження.

За свідоцтво про смерть серія І-КГ № 197326 виданого 02.04.2015 року виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області 28.03.2015 року у віці 47 років помер ОСОБА_5, про що 02.04.2015 року складено відповідний актовий запис № 14.

За паспортом громадянина України КВ 323092 виданого Зологівським РВ УМВС України у Львівській області 25.01.2000 року ОСОБА_3 зареєстрована Цюрупинським районним відділом Управління МВС України в Херсонській області в с. Тарасівка по вул. Миру буд. 96 з 06.08.2003 року. За рішенням виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області № 21 від 25.04.2007 року змінено міліцейський номер житлового будинку, що знаходиться в с. Тарасівка по вул. Миру з номера 96 на номер 102.

За договором від 10.08.2001 року посвідченого ОСОБА_11 приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу за № 1043, ОСОБА_5 прийняв у дар жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Тарасівка Цюрупинського району по вул. Миру, 96. Житловий будинок складається з жилого будинку літ. А, сарай з сіньми з підвалом літ. Б, сарай літ. В.Г, колодязь трубчатий № 1 ? частина, огорожа № 2.

За свідоцтвом про народження серія І-КГ № 046374 виданого 29.04.1995 року Тарасівською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області 23.04.1995 року народився ОСОБА_4, батьком зазначено ОСОБА_5. За свідоцтвом про народження серія ІІ-КГ № 363148 виданого 01.02.1987 року Широкобалківською сільською радою Білозерського району Херсонської області 22.01.1987 року народилася ОСОБА_12, батьком зазначено ОСОБА_5. За свідоцтвом про шлюб серія 1-КГ № 041838 виданого Дніпровською сільською радою Білозерського району Херсонської області 25.10.2008 року укладено шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_12. Прізвище дружини після шлюбу ОСОБА_13.

За заявою ОСОБА_4 поданою до Цюрупинської державної нотаріальної контори 13.05.2015 року він прийняв спадщину за померлим 28.03.2015 року батьком - ОСОБА_5, який народився 05.02.1968 року.

За заявою ОСОБА_6 поданою до Цюрупинської державної нотаріальної контори 16.09.2015 року вона прийняла спадщину за померлим 28.03.2015 року батьком - ОСОБА_5, який народився 05.02.1968 року, від їй частини спадкового майна відмовляється на користь співмешканки спадкодавця ОСОБА_3.

За заявою ОСОБА_3 поданою до Цюрупинської державної нотаріальної контори 15.09.2015 року вона прийняла спадщину за померлим 28.03.2015 року співмешканцем - ОСОБА_5, який народився 05.02.1968 року.

За довідкою Тарасівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області від 13.05.2015 року № 458 померлий ОСОБА_5 на день смерті - 28.03.2015 року постійно проживав і був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3. До смерті, на день смерті разом з ним проживала співмешканка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 Після смерті померлого ОСОБА_5 з 28.03.2015 року в будинку померлого зареєстрована та проживає співмешканка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4

За матеріалами спадкової справи № 112/2015 (індекс 02-14) до майна померлого 28.03.2015 року ОСОБА_5, заповітів померлого ОСОБА_5 не виявлено. За листом КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» від 30.03.2016 року при обстеженні домоволодіння № 102 по вул. Миру установлено самочинне будівництво сараю літ. «Є», гаражу літ. «Д», тамбуру літ. «б». За технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 102 по вул. Миру в селі Тарасівка від 30.03.2016 року власником будинку є ОСОБА_5 самочинним будівництвом є гараж, сарай, тамбур літ. Д, Є, б1, житловий будинок літ. «А» 1990 року побудови, літня кухня літ. «Б» 1989 року побудови. За оцінювальним актом від 30.03.2016 року за адресою Херсонська область, Цюрупинський район, с. Тарасівка, вул. Миру, 102, будинок літ. «А» введено в експлуатацію в 2016 році, прибудову літ. «а» введено в експлуатацію в 1990 році, прибудову літ. «а1» введено в експлуатацію в 1990 році, господарсько-побутову будівлю літ. «Б» введено в експлуатацію в 1989 році, погріб літ. «п/д» введено в експлуатацію в 1989 році, прибудову літ. «б» введено в експлуатацію в 1989 році, прибудову літ. «б1» введено в експлуатацію в 2002 році, господарсько-побутову будівлю літ. «В» введено в експлуатацію в 1980 році, господарсько-побутову будівлю літ. «Г» введено в експлуатацію в 1980 році, господарсько-побутову будівлю літ. «Д» введено в експлуатацію в 2002 році, господарсько-побутову будівлю літ. «Є» введено в експлуатацію в 2002 році, господарсько-побутову будівлю літ. «Ж» введено в експлуатацію в 2002 році, господарсько-побутову будівлю літ. «З» введено в експлуатацію в 2002 році.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1259 ЦК України, черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця.

Відповідно до п. 2, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами

позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за

наявності інших спадкоємців і спору між ними. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

На підставі викладено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме суд вважає, що ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_5 однією сімєю, як чоловік та жінка з 06.08.2003 року без реєстрації шлюбу та вона є спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_5, оскільки вона проживала з померлим 11 років, тобто не менше 5-ти років до його смерті. Суд не сприймає доводів позивача, що ОСОБА_3 проживала з померлим однією сімєю з 2000 року, оскільки за показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вони на 2000 рік не проживали в ІНФОРМАЦІЯ_3 у звязку з цим суд приймає за основу дані про час реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою будинку померлого ОСОБА_5

Суд також не сприймає доводів відповідача, що ОСОБА_3 не може бути спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті спадкоємця ОСОБА_5, оскільки спадкоємець першої черги дочка померлого - ОСОБА_6 у шестимісячний строк подала заяву про прийняття спадщини та відмовилась від неї на користь на користь співмешканки спадкодавця ОСОБА_3. У звязку з цим ОСОБА_3 має право на спадщину за законом незалежно від того, що є ще один спадкоємець першої черги син померлого ОСОБА_4. Наявність договору про зміну черговості спадкування або рішення суду в цьому випадку законодавством не вимагається, оскільки наслідками відмови спадкоємця першої черги від прийняття спадщини на користь спадкоємця іншої черги за законом є те, що спадщина в частині яка належала спадкоємцю, що відмовився переходить до спадкоємця тієї черги на чию користь була здійснена відмова. Розподіл спадщини між спадкоємцями першої черги у випадку відмови від спадщини спадкоємця першої черги можливе лише, якщо відмова від спадщини не здійснена на користь спадкоємців іншої черги спадкування за законом.

Крім того, суд не сприймає доводів відповідача про те, що до вказаних відносин мають застосовуватися положення Кодексу про шлюб та сімю, оскільки за п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності Сімейним кодексом України. За позовною заявою позивач не ставить вимоги визнати право спільної власності на майно померлого як таке, що було придбано за час спільного проживання позивача з ОСОБА_5 однією сімєю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу. Також, суд не сприймає доводів відповідача про те, що вимоги ОСОБА_3 мають розглядатися в порядку окремого провадження, оскільки за п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними та на зазначене вказав Апеляційний суд Херсонської області в ухвалі від 22.03.2016 року скасовуючи рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15.02.2016 року постановленого за правилами окремого провадження.

Крім того, суд не сприймає доводів відповідача про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не могли проживати разом внаслідок того, що житловий будинок був не придатний до проживання, а літня кухня не є спорудою в якій особи можуть проживати, оскільки функціонально для цього не пристосована. Вказані доводи суд не сприймає, оскільки законодавство не повязує спільне проживання в залежності від функціонального призначення нерухомого майна в якому особи фактично проживали протягом тривалого часу. Показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не проживали як чоловік та жінка, оскільки на їх думку такі відносини не можна вважати відносинами жінки та чоловіка суд не сприймає до уваги внаслідок того, що вони є субєктивним відношенням цих осіб до шлюбних відносин та їх сприйняття того, коли саме можливо стверджувати про проживання однією сімєю жінки та чоловіка.

Крім того, суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_7, оскільки він з трудом зміг згадати скільки йому виповнилось повних років, не зміг згадати номер де він зареєстрований (прописаний), не зміг згадати номеру будинку де проживав померлий, що ставить під сумнів його фізичні можливості до запамятовування обставин та фактів. Також, суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_8, оскільки вона жодного разу не була у будинку померлого з 2001 року, а тому її свідчення не містять інформації за якими можливо з достовірністю встановити чи проживали разом ОСОБА_3 з ОСОБА_5 як чоловік та жінка, сімя.

У звязку з частковим задоволенням позову судові витрати ОСОБА_3 щодо сплати судового збору відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 35, 57, 60, 63, 64, 88, 169, 208, 209 ч. 3, 212 - 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сімєю як чоловік та жінка без шлюбу з 06.08.2003 року по 28 березня 2015 року, спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя (підпис) С. П. Савчак

Копія відповідає оригіналу

Суддя Савчак С. П.