Провадження №22-ц/784/1026/16
Суддя суду першої інстанції ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання Тищенком Л.С.,

за участі прокурора Цвікілевич Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Відділу державної виконавчої служби Братського районного управління юстиції Миколаївської області

на ухвалу Братського районного суду Миколаївської області

від 24 березня 2016 року,

постановлену

за скаргою

керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області (далі Прокурор) в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення Братської районної державної адміністрації Миколаївської області на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Братського районного управління юстиції Миколаївської області (далі Братський ВДВС) та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

11 березня 2016 року Прокурор звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, яку обґрунтовував наступним.

Заочним рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2013 року з ОСОБА_3 на користь Управління праці та соціального захисту населення Братської РДА стягнуто збитки в сумі 1 320 грн.03 коп. та на користь держави судовий збір в сумі 229 грн.40 коп.

24 травня 2013 року Братським ВДВС відкрито виконавче провадження щодо виконання даного рішення суду та згодом здійснено ряд виконавчих дій.

Між тим, з вересня 2015 року Братський ВДВС жодної виконавчої дії не здійснив, порушуючи таким чином права стягувача на отримання коштів.

Посилаючись на зазначені обставини, Прокурор просив визнати протиправною бездіяльність Братського ВДВС у вищезазначеному виконавчому провадженні та зобовязати відділ вжити заходів щодо отримання інформації про місце реєстрації боржника, наявність у нього майна та рахунків у банках, здійснити виклик боржника та провести вихід за адресою його реєстрації та проживання.

Заперечуючи проти задоволення скарги, Братський ВДВС вказував, що державним виконавцем було здійснено всі можливі дії щодо встановлення матеріального стану боржника та необхідності сплати ним боргу.

Виходячи з вказаного, Братський ВДВС просив відмовити у задоволенні скарги.

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 24 березня 2016 року скаргу прокурора задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Братського ВДВС та зобовязано його вжити заходи з примусового виконання рішення суду, а саме отримати інформацію про наявність у боржника коштів на рахунках в установах банків, інших кредитних організаціях, які функціонують на території району, про наявність у ОСОБА_3 майна, яку запитати у податкової служби, Пенсійного фонду України та Бюро технічної інвентаризації. Крім того, Братський ВДВС зобовязано здійснити повторний виклик боржника до відділу, перевірити інформацію щодо місця реєстрації та проживання та провести виїзд за місцем його реєстрації та проживання з метою виявлення майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, Братський ВДВС подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи скаргу Прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що вона є обґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Стаття 383 ЦПК України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження серед іншого має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; звертатися до суду з поданням про розшук боржника; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції.

Відповідно до пунктів 1.5, 1.10, 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. №512/5, під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами.

Запит державного виконавця про надання необхідної інформації для здійснення виконавчих дій повинен бути вмотивованим та встановлювати обґрунтований строк для надання інформації. Отримана інформація використовується органами ДВС виключно із службовою метою.

Організацію розшуку майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2013 року з ОСОБА_3 на користь Управління праці та соціального захисту населення Братської РДА стягнуто збитки в сумі 1 320 грн.03 коп. та на користь держави судовий збір в сумі 229 грн.40 коп. (а.с.27).

На виконання зазначеного рішення 18 квітня 2013 року судом видано виконавчий лист (а.с.41).

24 травня 2013 року було відкрито виконавче провадження за даним виконавчим листом (а.с.43).

30 жовтня 2014 року державним виконавцем Братського ВДВС винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві через відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення (а.с.44).

Вдруге виконавче провадження було відкрито 02 лютого 2015 року за заявою стягувача від 31 січня 2015 року (а.с.45).

11 лютого, 07 липня, 16 вересня, 24 грудня 2015 року, 29 лютого, 11 березня, 13 березня, 15 березня 2016 року державним виконавцем зроблені запити до компетентних державних органів про наявність у боржника майна та доходів, накладено арешт на майно, а також викликано боржника до виконавця (а.с.46-56, 59-65).

Як свідчать матеріали справи, активність останніх виконавчих дій була зумовлена вивченням Прокурором у березні 2016 року матеріалів виконавчого провадження, яке на цей час містило тільки виконавчі дії станом на вересень 2015 року.

20 квітня 2016 року, що випливає з постанови державного виконавця Братського ВДВС ОСОБА_4, виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа було закінчено, оскільки рішення суду було виконано у повному обсязі (а.с.108, 109).

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про наявність підстав для задоволення скарги Прокурора є правильним, оскільки матеріали справи свідчать про те, що після вересня 2015 року і до березня 2016 року Братським ВДВС не здійснювалося виконавчих дій щодо виконання заочного рішення Братського районного суду Миколаївської області від 01 квітня 2013 року.

Надані Відділом документи на спростування вказаного не можуть бути прийняті до уваги, бо вони були відсутні у виконавчому провадженні на час здійснення Прокурором ознайомлення з ними.

Посилання ж суду на те, що необхідно здійснити державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження є зайвим, але колегія суддів не вважає необхідним скасування ухвали суду в цій частині, оскільки відповідно до ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

До того ж, Братський ВДВС після постановлення ухвали виконав заочне рішення суду від 01 квітня 2013 року, а тому не повинен буде дотримуватись вказівок суду.

Враховуючи зазначене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог законодавства.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Братського районного управління юстиції Миколаївської області відхилити.

Ухвалу Братського районного суду Миколаївської області від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді