1Справа № 335/3700/16-ц 2/335/1086/2016
17 травня 2016 року м. Запоріжжя
Оджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., при секретарі Лєдовій А.С., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В позовній заяві позивач зазначив, що 12 листопада 1999 року зареєстрував шлюб з відповідачем, про що відділом РАГС Орджонікідзевського району м. Запоріжжя було видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1.
Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Шлюбні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинено з травня 2015 року, з причин різних поглядів на сімейне життя, що спричинило відсутність взаєморозуміння, у зв'язку з чим подружжя втратило почуття довіри, поваги та любові один до одного, спільне господарство не ведеться, тому подальше збереження шлюбу є неможливим.
Позивач просить суд розірвати шлюб.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, представник позивача - адвокат Тульчевська Н.В. подала суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про день і час слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.
Згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.
Суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача.
Дослідивши матеріали цивільної справи у сукупності, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 12 листопада 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, актовий запис № 400, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1. Після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_6 змінено на прізвище ОСОБА_6.
Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя 12 листопада 1999 року.
Як зазначив позивач і дані обставини не спростовані відповідачем, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені з травня 2015 року, сумісне господарство не ведеться.
Частиною 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_1 та збереження їх сім'ї є неможливим і суперечить інтересам сторін, оскільки фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.
Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Прізвище ОСОБА_2, після розірвання шлюбу, залишити - ОСОБА_2.
Керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 3, 10, 60, 197, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був 12 листопада 1999 року зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, актовий запис № 400.
Прізвище ОСОБА_2, після розірвання шлюбу, залишити - ОСОБА_2.
Рішення суду є документом, що підтверджує факт розірвання шлюбу судом після набрання ним законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: К.В.Гашук