Справа № 573/1872/16-ц
Номер провадження 2/573/724/16
РІШЕННЯ

іменем України

25 жовтня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Кліщ О.В.

за участю секретаря: Свердличенко А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області, відділ Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) у порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивував тим, що 01 березня 2000 року померла її баба ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку (пай), площею 4,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сергіївської сільської ради, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 029787, виданого на підставі рішення VІ сесії 23 скликання Сергіївської сільської ради від 28 квітня 1999 року. За життя ОСОБА_2 заповіла все своє майно позивачці. Однак, вона не може реалізувати своє право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій, а саме оформлення спадщини на спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи на право власності на землю. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області, площею 4,44 га в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2, яка померла 01 березня 2000 року.

В судове засідання позивачка та її представник за довіреністю ОСОБА_3 не зявився, надавши до суду письмову заяву про те, що заявлений позов підтримує, просить розглянути справу без його участі.

Представник відповідача Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не зявився. Сільський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника сільської ради.

Представники третіх осіб Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області та відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області у судове засідання також не зявились, надавши письмові заяви про розгляд справи без участі представників.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Суд вважає, що на підставі п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після ОСОБА_2, яка померла 01 березня 2000 року, слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, а також норми нині діючого ЦК України, так як правовідносини продовжували діяти після набрання чинності вказаним Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР в редакції закону 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Зокрема, статтею 1216 ЦК України 2003 року визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Виходячи з вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивачку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 було усиновлено, про що свідчить повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. ЇЇ батьками було записано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а. с. 7-8).

Матірю ОСОБА_6, тобто бабою позивачки, була ОСОБА_2, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а. с. 9).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-БП № 120503 ОСОБА_7 померла 10 липня 2012 року (а. с. 10).

Позивачка ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище) ОСОБА_8 зареєструвала шлюб 25 липня 1992 року. Після реєстрації отримала прізвище чоловіка ОСОБА_1, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а. с. 5-6).

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області 05 березня 1993 року, зареєстрованого в реєстрі за № 22, ОСОБА_2 все своє майно заповіла ОСОБА_1 позивачці по справі (а. с. 11).

ОСОБА_2 померла 01 березня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 251349 (а. с. 12).

Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 029787, виданого на підставі рішення VІ сесії 23 скликання Сергіївської сільської ради від 28 квітня 1999 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 270, ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області, загальною площею 4,44 гектарів ріллі (а. с. 15).

Відповідно до висновку про вартість земельної ділянки, виданої КФ «БІТЕК» оціночна вартість обєкту земельної ділянки, площею 4,44 га станом на 21 вересня 2016 рік становить 161 972 грн., розташованої на території Сергіївської сільської ради Білопільського району (а. с. 16).

З довідок, виданих виконавчим комітетом Сергіївською сільською радою Білопільського району Сумської області від 16 грудня 2015 року та 19 вересня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 до жовтня 1999 року. До дня смерті 01 березня 2000 року до дня смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4 в синівському будинку-інтернаті для похилого віку та інвалідів. Заповіт від імені ОСОБА_2 виконкомом Синівської сільської ради не посвідчувався. Заборони на відчуження (арешту) на будь-яке майно спадкодавця та даними сільської ради не зареєстровано (а. с. 13-14).

З письмового розяснення, виданого приватним нотаріусом Липоводолинського районного нотаріального округу від 19 вересня 2016 року вбачається, що оформлення спадщин після ОСОБА_2, яка померла 01 березня 2000 року, не вдається можливим у звязку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а. с. 18).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області після ОСОБА_2, яка померла 01 березня 2000 року, заведена спадкова справа за № 112/2016 приватним нотаріусом Липоводолинського районного нотаріального округу (а. с. 17, 30).

Зокрема, п. 5. 2 Інструкції «Про порядок складання, видачі реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», передбачено, що видача дубліката втраченого Державного акту на право власності на земельну ділянку передбачена лише його власнику.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на земельну ділянку, загальною площею 4,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2, яка померла 01 березня 2000 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 525, 534 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст.ст. 316, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1235 ЦК України, ст. 81 ЗК України, п. 5. 2 Інструкції «Про порядок складання, видачі реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 ОСОБА_8 до Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області, відділ Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) у порядку спадкування за заповітом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2, яка померла 01 березня 2000 року, право власності на земельну ділянку загальною площею 4,44 гектарів ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 029787, виданого на підставі рішення VІ сесії 23 скликання Сергіївської сільської ради від 28 квітня 1999 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 270.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :