печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Фаркош Ю.А.,

при секретарі Мудрак О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогами до відповідача ОСОБА_2 і просить визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та завдає шкоду діловій репутації ОСОБА_3, інформацію щодо нього, яка ІНФОРМАЦІЯ_1 о 17 год.27 хв. була поширена ОСОБА_2 у його публікації на своїй персональній сторінці в соціальній мережі "Фейсбук", а саме:

"МВС передало матеріали по справі корупціонера ОСОБА_3 до ГПУ, але там вони лежать без руху. Підозрюю, що ОСОБА_3, як і ОСОБА_6, хочуть дати втекти. Я вкотре закликаю колег-депутатів підписатися за відставку генпрокурора ОСОБА_7, який кришує корупціонерів».

У своєму інтерв»ю, записаному на відео, що додане до публікації, ОСОБА_2 сказав наступне:

«Сьогодні я вже дав покази як свідок в кримінальному провадженні, яке порушило Міністерство внутрішніх справ України проти колишнього міністра-екології - корупціонера ОСОБА_1.

До речі, я сьогодні у слідчого, який мене допитував у якості свідка у цій кримінальній справі, я в нього спеціально уточнив, чи є кримінальне провадження проти колишнього міністра ОСОБА_1, і чи розслідується воно. Слідчий мені підтвердив, що така кримінальна справа є, зареєстрована, і сьогодні відбуваються слідчі дії, в тому числі допит мій в рамках даної кримінальної справи, в тому числі і направлено запити до міжнародних органів, оскільки ОСОБА_1 закордоном вчиняв частину злочинів, в яких він підозрюється.

До речі, з цього приводу я хочу сказати, що Генеральна прокуратура тормозить розслідування кримінального провадження по корупційних діях ОСОБА_1, адже цілий ряд дій в кримінальному процесі має вчинити Генеральна прокуратура. Міністерство внутрішніх справ туди матеріали передали до Генеральної прокуратури, і вони тривалий час лежать без руху. Я підозрюю, що це не випадковість, що це спеціально вчиняються дії, спрямовані на те, щоб дати можливості ОСОБА_1, колишньому міністру екології, уникнути кримінальної відповідальності за корупційні діяння. Тому ми вкотре продовжуємо наполягати на відставці Генерального прокурора ОСОБА_7, ми збираємо підписи за відставку Генерального прокурора ОСОБА_7. Станом на сьогоднішній день вже 115 підписів…за те, що кришує корупціонерів, колишніх урядовців ОСОБА_1.

І в нинішньому складі уряду продовжують працювати корупціонери…

6:49 я вже сказав, що я знав. Це про перельоти ОСОБА_1 на літаку олігарха ОСОБА_4, це про лобіювання помічників ОСОБА_4 на державні посади, зокрема пана ОСОБА_5, помічника ОСОБА_4, на посаду голови служби надр і геології, тобто чисто корупційні призначення, які нами були заблоковані, але які намагався зробити колишній міністр екології ОСОБА_1 разом зі своїм патроном Оніщенком, який для нього придбав цю посаду…»

Позивач також просить зобов'язати ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_1, яка ІНФОРМАЦІЯ_1 була поширена ним у публікації на своїй персональній сторінці в соціальній мережі "Фейсбук" шляхом публікації ним в день набрання рішенням законної сили резолютивної частини рішення суду зі вказанням, що «ІНФОРМАЦІЯ_2 в моїй публікації від ІНФОРМАЦІЯ_3 мною, на цій сторінці, була поширена недостовірна інформація про колишнього Міністра екології та природних ресурсів ОСОБА_1, яка принижує його честь та гідність, та завдає шкоди діловій репутації, а тому заявляю, що:

1) проти колишнього міністра екології ОСОБА_1 порушеного кримінального провадження немає.

2) ОСОБА_1 не літав приватним літаком бізнесмена ОСОБА_4.

3)ОСОБА_1 не подавав на призначення головою Державної служби геології та надр помічника ОСОБА_4.

4)не існує підтверджень того, що ОСОБА_4 придбав для ОСОБА_1 посаду міністра екології та природних ресурсів України, як було сказано, за 5 мільйонів доларів.

Окрім цього позивач просить стягнути з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди грошові кошти в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень шляхом зарахування всієї суми відшкодування моральної шкоди на розрахунковий рахунок Міністерства оборони України № 8611 (медичне забезпечення).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем була розповсюджена невизначеному колу осіб інформація яка не відповідає дійсності . Вказана інформація є негативною, порушує особисті немайнові права позивача, ганьбить його честь, гідність , а також завдає шкоди його діловій репутації, та завдала моральних страждань. Зокрема ОСОБА_1 вказує на те, що поширена відповідачем ОСОБА_2 недостовірна інформація порушує права позивача на повагу до честі, гідності та на недоторканість ділової репутації. Вказані твердження порушують особисті немайнові права позивача, що виражається у негативному упередженому ставленні до нього з боку осіб, які прочитали повідомлення відповідача із вказаними твердженнями на його сторінці в мережі «Фейсбук» та в публікаціях ЗМІ цього повідомлення.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених у ньому, просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засіданні не з»явився, подав письмові заперечення на позов, в яких вказав, що викладена відповідачем інформації є оціночними судженнями, поширена відповідачем з огляду на ту інформацію яка вже була наявна в ЗМІ.

Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 17 год. 27 хв. була поширена ОСОБА_2 у його публікації на своїй персональній сторінці в соціальній мережі "Фейсбук":

"МВС передало матеріали по справі корупціонера ОСОБА_1 до ГПУ, але там вони лежать без руху. Підозрюю, що ОСОБА_1, як і ОСОБА_6, хочуть дати втекти. Я вкотре закликаю колег-депутатів підписатися за відставку генпрокурора ОСОБА_7, який кришує корупціонерів».

У своєму інтерв»ю, записаному на відео, що додане до публікації, ОСОБА_2 сказав наступне:

«Сьогодні я вже дав покази як свідок в кримінальному провадженні, яке порушило Міністерство внутрішніх справ України проти колишнього міністра-екології -корупціонера ОСОБА_1.

До речі, я сьогодні у слідчого, який мене допитував у якості свідка у цій кримінальній справі, я в нього спеціально уточнив, чи є кримінальне провадження проти колишнього міністра ОСОБА_1, і чи розслідується воно. Слідчий мені підтвердив, що така кримінальна справа є, зареєстрована, і сьогодні відбуваються слідчі дії, в тому числі допит мій в рамках даної кримінальної справ, в тому числі і направлено запити до міжнародних органів, оскільки ОСОБА_1 закордоном вчиняв частину злочинів, в яких він підозрюється.

До речі, з цього приводу я хочу сказати, що Генеральна прокуратура тормозить розслідування кримінального провадження по корупційних діях ОСОБА_1, адже цілий ряд дій в кримінальному процесі має вчинити Генеральна прокуратура. Міністерство внутрішніх справ туди матеріали передали до Генеральної прокуратури, і вони тривалий час лежать без руху. Я підозрюю, що це не випадковість, що це спеціально вчиняються дії, спрямовані на те, щоб дати можливості ОСОБА_1, колишньому міністру екології, уникнути кримінальної відповідальності за корупційні діяння. Тому ми вкотре продовжуємо наполягати на відставці Генерального прокурора ОСОБА_7, ми збираємо підписи за відставку Генерального прокурора ОСОБА_7. Станом на сьогоднішній день вже 115 підписів…за те, що кришує корупціонерів я колишніх урядовців ОСОБА_1.

І в нинішньому складі уряду продовжують працювати корупціонери…

6:49 я вже сказав, що я знав. Це про перельоти ОСОБА_1 на літаку олігарха ОСОБА_4, це про лобіювання помічників ОСОБА_4 на державні посади, зокрема пана ОСОБА_5, помічника ОСОБА_4, на посаду голови служби надр і геології, тобто чисто корупційні призначення, які нами були заблоковані, але які намагався зробити колишній міністр екології ОСОБА_1 разом зі своїм патроном Оніщенком, який для нього придбав цю посаду…»

Згідно ст. 275 ЦК України кожній фізичній особі надано право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб.

За приписами частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право вимагати спростування цієї інформації.

Згідно ст. 200 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце в суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, у якій стверджується про порушення особою норм чинного законодавства, учинення будь-яких інших протиправних дій і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до ділової репутації.

Відповідно до п. 15 пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» до відомостей, що порочать особу, слід відносити ті з них, які принижують честь і гідність громадянина або організації в громадській думці чи думці окремих громадян з точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співіснування та принципів людської моралі.

Відповідно до п.19 цієї ж постанови «Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" ( 2657-12 ) оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК ( 435-15 ) не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції ( 475/97-ВР ).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні ( п.41) по справі «Сірик проти України» від 30.06.2011 відзначив, що « …Суд у кількох справах зазначав, що може виникнути необхідність захисту державних службовців від агресивних, образливих і дискредитуючих нападів, які розраховані на те, щоб чинити на них вплив при виконанні ними своїх обов'язків і підірвати довіру громадськості до них і до посади, яку вони обіймають (див. рішення у справі «Яновскі проти Польщі» (Janowski v. Poland) [ВП], заява № 25716/94, п. 33, ECHR 1999-I). Ступінь захисту, який може вважатися необхідним, залежить від конкретних обставин справи.»

Відповідно до частин шостої і сьомої статті 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка її поширила.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму ВСУ №1 спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

Згідно частини першої статті 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Частиною другої даної статті встановлено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Даною нормою також встановлено, що якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Згідно ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Оцінюючи поширену відповідачем інформацію на її відповідність фактичним даним чи оціночним судженням, слід зважити на те, що частина з неї містить фактичні обставини, однак які за своїм змістом не відноситься до негативної інформації , інша частина є оціночним судженням оскільки викладена у формі сатири.

Виходячи із позовних вимог позивача результатом яких є встановлення того , що " проти колишнього міністра екології ОСОБА_1 порушеного кримінального провадження немає; ОСОБА_1 не літав приватним літаком бізнесмена ОСОБА_4; ОСОБА_1 не подавав на призначення головою Державної служби геології та надр помічника ОСОБА_4, а також те, що не існує підтверджень того, що ОСОБА_4 придбав для ОСОБА_1 посаду міністра екології та природних ресурсів України, як було сказано, за 5 мільйонів доларів" слід зазначити про те, що наведену відповідачем інформацію слід віднести до переконання останнього, сформованого за результатом оприлюдненої інформації щодо цієї події як самим позивачем так і іншими особами.

З огляду на встановлене слід зазначити про відсутність переконливих доводів та підстав для спростування викладеної відповідачем інформації, враховуючи і ту обставину, що позивачем не було доведено завдання буд-яких негативних наслідків поширенням вказаної інформації, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15,16, 270,271,277 ЦК України, ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації, - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю.А.Фаркош