АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Мараєва Н.Є.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Гордона Олексія Вікторовича на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року у справі за заявою представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про вжиття заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року в задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ПАТ «Укрсоцбанк» - Гордон О.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У березні 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості.

21 липня 2016 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення з АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі договору дарування, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено підстав, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, було укладено договір іпотеки № 02-10/1847, факт незаконного припинення іпотеки та зняття обтяження судом не встановлено, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», яким передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, представник ПАТ «Укрсоцбанк», зазначав, що листом Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно від 01.12.2014 року було повідомленобанкпро те, що державним реєстратором прав на нерухоме майно було проведено державну реєстрацію припинення іпотеки на нежилі приміщення з АДРЕСА_1 на підставі рішення Советського районного суду м.Макіївка від 20.05.2014 (справа № 269/1570/14).

Однак, вказане рішення суду Советського районного суду м. Макіївка на адресу ПАТ «Укрсоцбанк» не надходило, у Реєстрі судових справ також відсутнє, та ПАТ «Укрсоцбанк» будь-яким чином до участі у справі не залучався, жодного документа стосовно справи не отримував.

З постанови про визначення потерпілим та залучення представника потерпілим від 30.03.2015 року, вбачається, що рішення Советського районного суду м. Макіївка від 20.05.2014року, справа № 269/1570/14 суддею не виносилось.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 02.03.2015року у справі № 263/2379/15-к встановлено, що згідно відповіді на запит від 30.01.2015 року за вих.№15-1346/15 з Державної судової адміністрації України в результаті проведеної перевірки за інформацією, отриманою від адміністратора Реєстру, станом на 26.01.2015 року, судових рішень Советського районного суду м. Макіївки Донецької області у судовій справі № 269/1570/14-ц в Реєстрі не знайдено. Вказане неіснуюче рішення стало підставою для припинення запису про іпотеку та зняття обтяження з предмету іпотеки.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 06.01.2015 року та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 19.07.2016 року стало відомо, що новим власником спірного майна, на яке банк просить звернути стягнення, знаходиться у власності фізичної особи ОСОБА_4, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1. Інші відомості про власника у позивача відсутні.

Зазначав, що незаконна зміна власника відбулась на підставі договору дарування, посвідченого 04.12.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савчук О.А.

08.12.2014 року цим же нотаріусом було посвідчено договір іпотеки, реєстровий № 1348, згідно якого спірне майно передано в іпотеку ОСОБА_6.

Посилаючись на вищевказані обставини, зазначав, що існують реальні наміри відповідача уникнути відповідальності перед позивачем за належне виконання умов Договору кредиту та договору іпотеки. Перебування предмета іпотеки у власності іншої особи без наявності будь-якого приватного чи публічного обтяження, може призвести до подальшого відчуження предмета іпотеки, чи вчинення відносно нього будь-яких інших правочинів, що свідчитиме про неможливість або ж утруднення виконання рішення суду, яке може бути ухвалене у даній справі на користь позивача.

Проте, судом першої інстанції вказані обставини враховані та перевірені не були.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову -- це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Частиною 2 ст.151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Разом з тим, у порушення вимог статей 151, 152 ЦПК України, до заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про забезпечення позову, як і до апеляційної скарги, позивачем не додано відповідних доказів, на підтвердження викладених у заяві обставин.

Оскільки, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, судом першої інстанції належним чином не перевірені обставини, зазначені позивачем у заяві, не з'ясовано та не перевірено факт припинення іпотеки та зняття заборони на відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення з АДРЕСА_1, ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Гордона Олексія Вікторовича - задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року - скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: