ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/5339/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі СЕМЕНЧЕНКО Я.А.

за участю

позивача ОСОБА_1;

відповідача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2) про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є колишньою дружиною її сина. ОСОБА_1 не проживає в АДРЕСА_1, січня 2015 року, сплату за комунальні послуги не здійснює. В своїх позовних вимогах позивач просила суд визнати ОСОБА_1, зареєстровану за вказаною вище адресою, такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, вважала їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Зазначила, що відповідач січня 2015 року залишила зареєстроване місце проживання та проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом із своїм чоловіком.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, зазначивши при цьому, що їй з боку позивача не чиняться перешкоди у користуванні даною квартирою. Вказала, що вдруге вийшла заміж та переїхала до іншого місця проживання. Як на підставу своїх заперечень послалась наявність у її колишнього чоловіки заборгованості по аліментним зобов'язанням.

Вислухавши пояснення сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 22.12.2003 року, копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А ч. 1 ст. 317 цього Кодексу встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до довідки КК «Центр комунального сервісу» Дарницького району м. Києва за формою №3 від 24 лютого 2016 року у квартирі АДРЕСА_1 разом з позивачем зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_5.

Судом також встановлено, що, позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням знятися з реєстраційного обліку, однак дані вимоги залишились без виконання, що також не заперечувалося відповідачем в судовому засіданні, а відтак будучи зареєстрованою в належній позивачу квартирі, порушує її права та законні інтереси, як власника, на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись цим майном.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Тобто, за аналізом вказаної правової норми право користування житлом членом сім'ї власника житла втрачається виключно у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405 ЦК України, стст. 57, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.