УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ПисаноїТ.О., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання правочину недійсним, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 03 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати недійсною та скасувати додаткову угоду від 01 серпня 2013 року № 1 до договору від 29 вересня 2008 року № 54.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що 29 вересня 2008 року між ним та публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», банк) було укладено договір № 54 про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 002-р/001837, за умовами якого він отримав кредит у сумі 5 977 грн 30 коп., на погашення якого сплатив на рахунок банку 14 422 грн 17 коп.

Позивач вказував, що представник банку, діючи на підставі довіреності від 12 червня 2013 року, на порушення вимог ст. 227 ЦК України вчинила правочин без його (позивача) доручення, заяви, адвоката та законних представників, а саме виготовила додаткову угоду від 01 серпня 2013 року № 1 до договору від 29 вересня 2008 року № 54 про відновлювану кредитну лінію (овердрафт) та повідомлення банку від 01 серпня 2013 року № 241.

Посилаючись на те, що у період виготовлення працівниками банку вищевказаної додаткової угоди та повідомлення, з 16 серпня 2011 року по 15 листопада 2013 року, він в місті Чернівці та межах області не знаходився, оскільки відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби, доручення на підписання додаткових угод з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» своєму захиснику ОСОБА_5 та іншим особам від свого імені не надавав, ОСОБА_4 просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 грудня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсною додаткову угоду від 01 серпня 2013 року № 1 до договору від 29 вересня 2008 року № 54 про відновлювальну кредитну лінію (овердрафт), укладену між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі начальника відділення № 21 філії «Прикарпатське регіональне управління» МотозюкІ.І., та ОСОБА_4

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 03 березня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 грудня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї ОСОБА_4, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, виходили з того, що згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи від 25 листопада 2015 року № 2518-К, підписи від імені ОСОБА_4 в додатковій угоді від 01 серпня 2013 року № 1 до договору від 29 вересня 2008 року № 54 про відновлювальну кредитну лінію та в повідомленні ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 01 серпня 2013 року № 241, виконані не ОСОБА_4, а іншою особою (а. с. 168-171), а також врахували довідку Чернівецького слідчого ізолятора № 33, згідно якої ОСОБА_4, як засуджений Першотравневим районним судом м. Чернівці до 2 років 3 місяців позбавлення волі, у період з 16 серпня 2011 року до 15 листопада 2013 року відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби і був звільнений по відбуттю строку покарання об 11.00 год. 15 листопада 2013 року (а. с. 10), дійшовши обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання недійсною оспорюваної угоди, оскільки така вчинена з порушенням вимог до письмової форми правочину, встановленої законом, та не була підписана ОСОБА_4, а відтак не відображала його волевиявлення та не відповідала його внутрішній волі.

Крім того, допитана у суді апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_5 підтвердила надання правової допомоги ОСОБА_4 у справі № 725/765/13-ц за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості у розмірі 73 554 грн 22 коп., проте спростувала укладення від його імені будь-яких інших угод, в тому числі й 01 серпня 2013 року, а також сплату від його імені заборгованості за кредитним договором.

Таким чином доводи касаційної скарги щодо ймовірності підписання спірної угоди представником відповідача - ОСОБА_5 не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи та зводяться до особистого тлумачення позивачем оцінки її показів, наданих в суді у якості свідка; до того ж позивачем у суді не заявлялося клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи щодо ймовірності підписання вказаної угоди представником ОСОБА_4

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В.Попович