Справа № 466/5561/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.

при секретарі с/з - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

у с т а н о в и в:

16.06.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_7»яни Ігорівни, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування квартирою по вул.Брюховицькій, 43 «а» у м.Львові та зняття їх з реєстрації за вказаною адресою.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона ОСОБА_2 є власником квартири №43 «а» за адресою: м.Львів, вул.Брюховицькій. Квартира належить позивачці на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 09.07.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №693. В квартирі зареєстровані, але не проживають з 2010 року відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4І, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Відповідачі ніколи не виконували обовязків членів сімї, повязані з утриманням квартири, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, проведення необхідного технічного і капітального ремонту в квартирі. Керуючись вимогами ст.ст.71,72 ЖК України просить суд постановити рішення, яким визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування квартирою по вул.Брюховицькій, 43 «а» у м.Львові та зняття їх з реєстрації за вказаною адресою.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на вказані в позові обставини. Просила позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується відміткою в журналі вихідної кореспонденції, причини неявки в судове засідання суду повідомлено не було.

За згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані докази по справі суд вважає,що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що будинок 43 «а» на вул. Брюховицькій в м.Львові складається з 3-х кімнат, житловою площею 45,30 кв.м., загальна площа квартири складає 65,30 кв.м. Квартира приватизована, що вбачається з довідки ЛКП „Рясне 402 №1758 від 08.06.2016 р. (а.с. 7). Даний будинок належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.07.2012 року, зареєстрованого у реєстрі за № 693 (а.с.5).

Окрім цього, з довідки ЛКП „Рясне 402 №1758 від 08.06.2016 року вбачається, що у зазначеній вище квартирі зареєстровані слідуючі особи: власник позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 11.02.2003р., відповідач-брат ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 11.07.1997 відповідач-тітка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 10.07.1990 р., відповідач-сестра ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 28.12.1985р, мати ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 з 10.07.1990р., брат ОСОБА_10, 27.02.2000р.н. з 27.02.2000р., дочка ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6 з 28.07.2005 р. та відповідач-батько ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 з 10.07.1990 р.

З представленого суду позивачем акту ЛКП «Рясне 402» від 13.06.2016 р. вбачається, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 зареєстровані в квартирі №43 «а» по вул.Брюховицькій у м.Львові та не проживають у ній (а.с.8). Однак, суд приймає даний акт як факт відсутності відповідачів у даній квартирі у визначений у даному документі час. При цьому судом встановлено, що комісія, яка здійснювала перевірку за даним фактом не мала доступу до квартири, не встановлювали, чи знаходяться у ній особисті речі відповідачів та як вони: постійно чи періодично відвідують квартиру і чи існують будь-які перешкоди їм у цьому.

Учасники даної справи не надали суду доказів, а суд не здобув даних про те, що відповідачі мають інше житло та можуть бути визнані втратившими право на житло у спірній квартирі.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підстав яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів висновків експертів.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або закон.

З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що з часу розірвання шлюбу, на час звернення позивачів до суду, не здобуто доказів, що відповідач повністю не проживав у будинку понад один рік.

Відповідно до ч.1 ст.11, ч.1 ст.60 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Між тим, позивачем не представлено і судом не здобутого жодних доказів на підтвердження того, що відповідачі. не проживають в квартирі без поважних причин понад один рік

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази у сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено, обставин свого позову та як наслідок позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Оскільки у позові відмовлено, тому не підлягають до задоволення вимоги про зняття з реєстрації та стягнення на користь позивача і судові витрати.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 про визнання втратившими право на користування житловим приміщенням - квартирою по вул.Брюховеиькій, 43 «а» у м.Львові та зняття їх з реєстрації за вказаною адресою відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_12