Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

"04" травня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого-судді Бондарчука В.В.,

секретарів Тузенко А.О., Давиденко В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, зобов"язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в грудні 2015 року звернувся до суду з позовом, вимоги якого уточнив (а.с. 48) та просив визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою №33 по вул. Кибальчича, 10 в м.Житомирі. В обгрунтування позовних вимог вказав, що він є власником 2/3 вказаної квартири на підставі договору дарування від 23.03.2011, однак, у квартирі залишаються зареєстрованими відповідачки, які, як йому відомо, ніколи у квартирі не проживали. Реєстрація відповідачів у спірному житлі порушує права позивача як власника квартири, тому він просив суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою та зобов"язати Управління ДМС України в Житомирській області зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання повторно не з"явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином через оголошення у пресі у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України (а.с. 57-60).

Представник співвідповідача в судове засідання не з"явилася, подавши заперечення проти позову. В частині вимог до Управління ДМС України в Житомирській області просила відмовити, а також просила розглянути справу без її участі (а.с. 28).

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, допитані в судовому засіданні, пояснили, що вони є сусідами позивача, з відповідачами не знайомі, та, наскільки їм відомо, вони ніколи не проживали у спірній квартирі.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачу ОСОБА_1 належить 2/3 квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частини квартири від 23.03.2011, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (а.с. 42). Окрім нього в цій же квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, однак протягом тривалого часу (а саме більше півтора року) в спірному житлі не проживають, їх особистих речей в ньому немає, будь-яких витрат з утримання квартири, сплати комунальних послуг відповідачі не несуть. Вказані особи не відомі позивачу, а також не відомо, на яких підставах вони зареєструвалися у належній йому на праві приватної спільної часткової власності квартирі АДРЕСА_1.

У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає позов в цій частині обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення .

Разом з тим, стосовно позовних вимог в частині зобовязання УДМС України в Житомирській області зняти відповідача з реєстраційного обліку, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Процедура зняття з реєстрації місця проживання передбачає попереднє звернення особи до органу реєстрації або наявності остаточного рішення суду, а тому додаткового судового застереження не потребує.

Керуючись ст.ст. 3,10,60,208,209,212-215,224-226 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою №33 по вул. Кибальчича, 10 в м.Житомирі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня його отримання.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Cуддя В. В. Бондарчук