справа №619/3602/16-ц
провадження №2/619/1934/16
У Х В А Л А

21 жовтня 2015 року Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «А-2» з терасою «а», льохом «а-1» загальною площею 65,2кв.м, житловою площею 5,8кв.м, гараж літ. «Б», що розташовані за адресою: м.Дергачі пров. Зоряний, б/н.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.119 ЦПК України, а саме:

1)відповідно до п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити

зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Як розяснено в п.9 Постанови № 6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані обєкти суд має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог статті 119 ЦПК обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття обєкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази суд має відповідно до вимог статті 121 ЦПК залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків із наслідками, передбаченими частиною другою статті 121 ЦПК.

Як вбачається з позову позивач просить визнати право власності на новостворене самочинне будівництво, про що свідчить відповідний штемпель у технічному паспорті, і при цьому, не зазначає обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття обєкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин.

Крім того, цільове призначення земельної ділянки по пров.Зоряному «для ведення особистого селянського господарства».

Частиною 3 ст. 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Так, позивачем не зазначено обставин щодо зміни цільового призначення земельної ділянки або надання земельної ділянки під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_1 тетяни Григорівни про визнання права власності на житловий будинок залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки у пятиденний строк, з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Нечипоренко