Справа № 367/6795/15-ц Головуючий у І інстанції Пархоменко О. В.
Провадження № 22-ц/780/4696/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 29 24.10.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

24 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Приходько К.П., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря: Волинець Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства» про відшкодування збитків та моральної шкоди ,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

В вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 12 лютого 2015 року приблизно о 12 год. 15 хв. вийшовши з підїзду № 2 будинку де останній проживає, з даху впала бурулька, що спричинило травму голови. В результаті травми отримав медичну допомогу в травмпункті Ірпінської центральної міської лікарні, яка знаходиться за адресою Київська область, м. Буча, вул. Польова, 19.

Вказує, що наступного дня - 13 лютого 2015 року його госпіталізували з діагнозом струс головного мозку та забійна рана тімяної ділянки до стаціонарного відділення Ірпінської центральної міської лікарні, де він перебував до 23 лютого 2015 року.

Важчаючи, що відповідачОСОБА_2 підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства» (надалі КП «Бучанське управління житлово-комунального господарства» та/або КП) є виконавцем послуг з утримання будинків, комунальної власності споруд та прибудинкових територій, а також ремонту приміщень, будинків, споруд,- просив зобовязати останнього компенсувати позивачу завдані збитки у розмірі 44 436,92 гривень упущеної вигоди; зобовязати компенсувати заподіяну моральну шкоду у розмірі 20 000,0 гривень та компенсувати позивачу витрати на придбання медикаментів у розмірі 1 444,51 гривень; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 06 липня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з КП «Бучанське управління житлово-комунального господарства» на користь ОСОБА_3 завдані збитки у розмірі 44 436,92 гривень упущеної вигоди та витрати на придбання медикаментів у розмірі 1 444,51 гривень, моральну шкоду у розмірі 10 000,0 гривень та судові витрати у розмірі 644,40 гривень. В інший частині позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач КП «Бучанське управління житлово-комунального господарства» звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що саме з причини неналежного надання послуг з поточного утримання прибудинкової території, в тому числі прибирання з дахів будинку льодяних бурульок позивач отримав ушкодження здоровя, тобто бездіяльність відповідача призвела до пошкодження здоровя позивача, його подальшу госпіталізацію та лікування.

Колегія суддів повністю погодитись з таким висновками суду першої інстанції не може, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам особи, а також шкода завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст.1167 моральна шкода, завдана особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач зареєстрований та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (підїзд № 2). 12 лютого 2015 року приблизно о 12 год. 15 хв. він вийшов з підїзду № 2 даного будинку, у дворі будинку йому на голову з даху будинку впала бурулька, що спричинило травму голови.

Встановлено, що у період з 12 лютого 2015 року по 13 лютого 2015 року позивач знаходився у травматичному пункті прийому хворих Ірпінської центральної міської лікарні; наступного дня 13 лютого 2015 року його госпіталізували з діагнозом струс головного мозку та забійна рана тімяної ділянки до стаціонарного відділення Ірпінської центральної міської лікарні, де він перебував до 23 лютого 2015 року, про що свідчить виписка із медичної картки стаціонарного хворого № 1282/164 від 23.02.2015 року. Таким чином, позивачу було спричинено ушкодження здоровя, а саме головного мозку та тімяної ділянки, через падіння льодяної бурульки з даху будинку, що знаходиться за адресою Київська область, м. Буча, б-р Б. Хмельницького, 2.

Рішенням № 1597/1-56-ІУ від 23.12.2005 року «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади селища Буча 247-квартирного житлового будинку по бульвару Б. Хмельницького, 2 в селищі Буча» передано 247-квартирний житловий будинок в селищі Буча по бульвару Б. Хмельницького, 2 для обслуговування КП «Бучанське управління житлово-комунального господарства».

Рішенням Бучанської міської ради Київської області № 1541-57-У від 29.10.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг в житлово-комунальній галузі м. Буча» визначено виконавцем послуг з утримання будинків, комунальної власності споруд та прибудинкових територій, а також ремонту приміщень, будинків, споруд комунальне підприємство КП.

Встановлено, що відповідач належним чином не виконує свої обовязки на предмет належного утримання будинку та прибудинкової території, у звязку із цим мешканці будинку неодноразово зверталися із відповідними зверненнями до відповідача та виконавчого комітету Бучанської міської ради.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобовязаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

У відповідності до Правил утримання житлових будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207 утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 N 150 ( z1046-04 ) «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд», зареєстрованим у Мін'юсті України 21.08.2004 за N 1046/9645 (із змінами).

У відповідності до п. 1.1.8.6 розділу 1 Переліку до послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій відносяться скидання з дахів та покрівель снігу та льоду.

Підпунктом 4.5.18 Правил визначено, що очищення снігу і льоду (бурульок) з дахів можна доручати тільки працівникам, які пройшли навчання з техніки безпеки при роботі на дахах.

Таким чином, обовязок щодо прибирання, ремонту цього будинку та надання послуг з поточного утримання прибудинкової території, в тому числі прибирання з дахів будинку льодяних бурульок віднесено до діяльності КП, прибирання бурульок з даху в зимовий період законодавець визначив як обовязковий вид робіт для виконання з утримання будинків та прибудинкових територій, однак дана робота не виконувалась відповідачем, що призвело до пошкодження здоровя позивача.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є фізичною особою-підприємцем, займається консультуванням з питань інформатизації, розробкою програмного забезпечення, обробленням даних, діяльністю, повязаною з базою даних, діяльністю по забезпеченню фізичного комфорту та діяльністю, повязаною зі спортивними клубами, про що свідчить Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії ВОЗ № 862381, видане 20 січня 2011 року, довідка про взяття на облік платника податків за формою 4- ОПП № 222 від 25 травня 2001 року, свідоцтво платника єдиного податку серії Б № 067139.

Перебуваючи на стаціонарному лікуванні в результаті отриманих пошкоджень з 13.02.2015 року по 23.02.2015 року Ірпінської центральної міської лікарні та враховуючи той факт, що основним видом діяльності для нього є консультування з питань інформатизації та діяльність спортивних клубів позивач у період своєї госпіталізації у звязку зі струсом головного мозку не мав можливості здійснювати свою підприємницьку діяльність та на період свого лікування залишився без заробітку.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вважав, що позивач не одержав прибутку, який міг би отримати за нормальних обставин.

Разом з тим, за змістом положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Таким чином, суд першої інстанції помилкового прийшов до висновку, що в результаті неправомірної бездіяльності відповідача він отримав збитки у вигляді упущеної вигоди у розмірі 44 436,92 гривень, оскільки належних та допустимих доказів в цій частині позивач не надав.

Крім того, суд першої інстанції також вважав, що під час лікування позивач був змушений купувати собі ліки та медикаменти, ним було здійснено придбання медикаментів на загальну суму 1 444,51 гривень, що підтверджується фіскальними чеками.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази, що саме ці ліки були рекомендовано саме позивачу та лікарями відповідної лікарської установи.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що внаслідок перебування на стаціонарному лікуванні позивач не мав фізичної можливості проводити час зі своєю сімєю, дружиною та маленькою донькою, що в свою чергу поглиблювало душевні страждання позивача. Він в результаті отриманої травми та струсу головного мозку зазнав фізичних страждань (фізичний біль, повязаний з отриманою травмою), знаходився на стаціонарному лікуванні та тривалий час не міг бачити свою родину, що призвело до моральних переживань та душевних страждань і більше того, його звичайний спосіб життя був порушений.

В цій частині колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, оскільки відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

При визначенні розміру морального відшкодування, яке підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції, керуючись вимогами розумності та справедливості, обґрунтовано визначив цей розмір у 10 000 грн., що і стягнув з відповідача.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в цій частині апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, яким місцевим судом надана відповідна оцінка.

За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для його скасування в частині стягнення упущеної вигоди та витрат для придбання медикаментів із ухваленням нового рішення про відмову в позові в цій частині.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства» - задоволити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 липня 2016 року в частині стягнення упущеної вигоди та витрат для придбання медикаментів скасувати.

Ухвалити нове рішення про відмову в позові за цими вимогами.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: