Справа № 361/1936/16-ц Головуючий у І інстанції Петришин Н. М.
Провадження № 22-ц/780/5019/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 18.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

18 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що 05 травня 2012 року між ним та відповідачем укладено Договір позики, відповідно до якого остання отримала від позивача грошову позику у розмірі 21 500 (двадцять одна тисяча пятсот) доларів США із зазначенням еквіваленту 172 00 (сто сімдесят дві тисячі) грн. та зобовязалася починаючи з 31 червня 2012 року щомісячно повертати заборгованість у сумі 14 333 (чотирнадцять тисяч триста тридцять три) грн., що в еквіваленті складає 1791,66 доларів США. Повний розрахунок мав бути проведений в строк до 31 червня 2013 року.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2012 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за вказаним вище договором позики в розмірі суму боргу 172859 грн. 98 коп. з урахуванням 2% від щомісячної суми боргу.

Так, станом на 29.03.2016 р. офіційний курс гривні до долара США, встановлений НБУ, складає 2628,0144 грн. за 100 доларів США. Таким чином, позивач вважає, що сума боргу за договором позики, яка повинна бути сплачена відповідачем складає 26,280144?21500=565023,10 грн.

Оскільки рішенням суду вже стягнуто із відповідача суму боргу у розмірі 172 000 грн., то позивач просить стягнути на його користь решту суми боргу, яка виникла з урахуванням зміни курсу гривні, та складає 565 023,10 172 000 = 393 023,10 грн. Також, позивач просить стягнути із ОСОБА_3 на свою користь проценти, визначені на рівні НБУ у розмірі 90 835,96 грн., штраф у розмірі 138 459,58 грн., 3 % річних у розмірі 17 353,74 грн.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 нараховані проценти за договором позики у розмірі 90 835 (девяносто тисяч вісімсот тридцять пять) грн. 96 коп., штраф у розмірі 138 459 (сто тридцять вісім тисяч чотириста пятдесят девять) грн. 58 коп. та 3 % річних у розмірі 17 353 (сімнадцять тисяч триста пятдесят три) грн. 74 коп., а всього разом 246 649 (двісті сорок шість тисяч шістсот сорок девять) грн.. 28 коп. і судовий збір у розмірі 670 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що що 05 травня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено Договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, та відповідно до якого ОСОБА_3 отримала від позивача у позику грошові кошти у розмірі 172 000 (сто сімдесят дві тисячі) грн., що по курсу НБУ станом на 05.05.2012 року становить 21 500 (двадцять одна тисяча пятсот) доларів США.

Згідно п. 1 Договору позики ОСОБА_3 зобовязалася починаючи з 31 червня 2012 року щомісячно повертати суму боргу у розмірі 14 333 (чотирнадцять тисяч триста тридцять три) грн., або в доларах 1791,66 дол. США. Останній термін повернення коштів не повинен перевищувати 31 червня 2013 року.

Відповідно до п. 4 вказаного Договору позики за несвоєчасне повернення коштів, позичальник сплачує штраф у розмірі 2 % від щомісячної суми.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2012 року стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 172 000 (сто сімдесят дві тисячі) грн. та штраф, передбачений договором у розмірі 859,98 грн., яке не виконано.

Встановивши вказані обставини, суд задовольнив позов частково та стягнув із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 нараховані проценти за договором позики у розмірі 90 835 (девяносто тисяч вісімсот тридцять пять) грн. 96 коп., штраф у розмірі 138 459 (сто тридцять вісім тисяч чотириста пятдесят девять) грн. 58 коп. та 3 % річних у розмірі 17 353 (сімнадцять тисяч триста пятдесят три) грн. 74 коп., а всього разом 246 649 (двісті сорок шість тисяч шістсот сорок девять) грн.. 28 коп., а також стягнув витрати на судовий збір у розмірі 670 грн.

Відмовляючи в задоволенні вимог про стягнення курсової різниці, суд виходив з того, що спір вже вирішений судом, тому предявляти після цього до іншої сторони додаткові вимоги про стягнення курсової різниці не має підстав.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду в частині відмови йому у задоволенні вимог про стягнення курсової різниці скасувати в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права і вказані вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Ця норма кореспондується із приписами статті 524 ЦК України, згідно з якою зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні.

Як вбачається з матеріалів справи та як правильно встановлено судом першої інстанції сторони визначили зобовязання в іноземній валюті, але ці гроші вже були стягнуті у гривнях, за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу на підставі рішення суду, що набрало законної сили і невиконано.

Таким чином правовідносини сторін залишилися лише в частині виконання грошового зобовязання у гривнях відповідно до рішенням суду до повного його виконання та відповідальності за порушення визначеного судом грошового зобовязання, яка передбачена ст. 625 ЦК України а саме, якщо боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, коли законодавством такої відповідальності боржника, як стягнення курсової різниці після ухвалення судового рішення про стягнення всієї суми боргу, не передбачено, висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону в звязку з чим апеляційна скарга як необґрунтована підлягає відхиленню.

В іншій частині рішення суду не оскаржується

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді