РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 390/2397/15-ц

Провадження № 2/390/53/16

"18" січня 2016 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Квітки О.О.,

при секретарі - Шматковій А.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила: визнати житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, її та ОСОБА_3 спільною власністю подружжя; визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1; визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1. В обґрунтування позову зазначила, що 22 березня 1991 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3, який розірвано рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 січня 2015 року, рішення суду набрало законної сили 03 лютого 2015 року. В період перебування у шлюбі сторонами було придбано недобудований житловий будинок, з відсотком готовності 40%, за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку, яка також знаходиться за вказаною адресою. Об'єкти нерухомості були придбані подружжям на підставі договорів купівлі-продажу, які укладено на ім'я ОСОБА_3. До березня 2013 року зазначений житловий будинок було добудовано повністю, але не введено в експлуатацію. 15 січня 2014 року ОСОБА_3 отримав на своє ім'я свідоцтво про право власності на зазначену вище земельну ділянку, а вже після розірвання шлюбу вони ввели в експлуатацію зазначений житловий будинок, як наслідок ОСОБА_3 отримав на своє ім'я свідоцтво про право власності від 30.07.2015. Позивач вважає, що зазначений вище житловий будинок та земельна ділянка є їх спільною з відповідачем власністю подружжя, а тому бажає визнати зазначені об'єкти нерухомості спільною власністю подружжя та визнати за собою право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд та на 1/2 частину земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував щодо його задоволення.

Згідно із ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, за допомогою належних та допустимих доказів.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

В судовому засіданні встановлено наступне.

22 березня 1991 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7).

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 січня 2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 03.02.2015 (а.с.6).

Відповідно до договору купівлі-продажу недобудованого будинку від 22 квітня 1997 року, який посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за №963, ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_3 купив недобудований будинок, відсоток готовності якого становить 40%, що знаходиться в АДРЕСА_1, Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.9).

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 квітня 1997 року, який посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за №965, ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_3 купив земельну ділянку розміром 0,12 га, що знаходиться в АДРЕСА_1, на території Первозванівської сільської ради, Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.10).

Згідно зі висновком ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» №1-2691 від 04.03.2013, відповідно до заяви ОСОБА_3, Кіровоградським ООБТІ проведено обстеження житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1. При обстеженні виявлено, замовником самочинно побудовано: двоповерховий житловий будинок літ. «А-2» (9,58x7,95) - 1996 р.з.; сарай літ. «Б» (10,58x5,88) - 1996 р.з.. Після будівництва по житловому будинку літ. «А-2; А1» загальна площа складає 168,5 м2 в тому числі житлова - 56,7 м2. Для вирішення питання про узаконення самочинного будівництва, замовнику запропоновано звернутись з виготовленим технічним паспортом до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Кіровоградській області (а.с.15).

04.03.2013 ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» виготовлено та видано ОСОБА_3 технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16-19).

14.03.2013 виконавчим комітетом Первозванівської сільської ради прийнято рішення про узаконення самочинного будівництва №18, з якого слідує, узаконити самочинне будівництво по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 (а.с.24).

15.01.2014 ОСОБА_3 отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку, площею 0,12 га, кадастровий номер: НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зазначене підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний № НОМЕР_4 від 15.01.2014 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний № НОМЕР_3 від 15.01.2014, які містяться в матеріалах справи (а.с.13,14).

06.07.2015 ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» виготовлено та видано ОСОБА_3 технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20-23).

09.07.2015 зареєстровано Управлінням ДАБІ у Кіровоградській області декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, з якої слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вважати закінчений будівництвом, об'єкт готовий до експлуатації (а.с. 25-26).

30.07.2015 ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок загальною площею 168,5 кв.м, житловою площею 56,7 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, зазначене підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний № НОМЕР_6 від 30.07.2015 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний № НОМЕР_5 від 30.07.2015, які містяться в матеріалах справи (а.с.11,12).

У ст. 60 Сімейного кодексу України зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, факт набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Ні дружина, ні чоловік не зобов'язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, разом з тим заінтересована особа може довести, що майно було придбане у шлюбі, але за її особисті кошти.

Зважаючи на викладене суд вважає, що є всі підстави для визнання житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельної ділянки площею 0,12 га., кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, спільною сумісною власності колишнього подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і підлягають поділу.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 22, 23, 24 постанови N 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: вартість майна, яке підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя.

Згідно із звітом про оцінку ринкова вартість житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, становить 250500 грн. (а.с. 27-28), а оціночна вартість земельної ділянки площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до звіту №810077_11102015_17 становить 51900,00 грн.(а.с.45).

Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1739,70 грн..

На підставі ст. ст. 57, 62-63, 69-72 СК України, 15, 16, 256, 265 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 80, 174, 213-216, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1739 (одна тисяча сімсот тридцять дев'ять) грн. 70 (сімдесят)к..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області О.О. Квітка