Справа № 379/724/16-ц Головуючий у І інстанції Василенко О. М.
Провадження № 22-ц/780/4843/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 10.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

10 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Таргоній Д.О., Голуб С.А.,

за участю секретаря - Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Таращанського районного суду Київської області від 11 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3», третя особа: товариство з додатковою відповідальністю «СК «М-Лайф» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом та просив визнати недійсними кредитний договір від 10 листопада 2014 року, укладений між публічним акціонерним товариством «ОСОБА_4 Капітал», перейменованого в подальшому на публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3» та ОСОБА_2

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 11 липня 2014 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_2.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення судової повістки.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку позивача такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами склалися договірні відносини, які не стосуються питань захисту прав споживачів, а відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду позову Таращанським районним судом Київської області за місцем проживання позивача.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитьсь не можна з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Разом з цим, відповідно до ч.5 ст.110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз`яснено, що позови, що виникають із кредитних правовідносин, предявляються до суду за загальними правилами підсудності, визначеними главою 1 розділу III ЦПК. При цьому суд має враховувати право споживача на предявлення позову також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування цієї особи або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (ч.5 ст.110 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовними вимогами до публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» про визнання кредитного договору недійсним, мотивуючи заявлені вимоги порушенням його прав, як споживача. При цьому ОСОБА_2 подав даний позов за зареєстрованим місцем свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9), що територіально відноситься до Таращанського районного суду Київської області.

Згідно з ч.14 ст.110 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справи» судам роз`яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК). Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що даний позов згідно з ч.5 ст.110 ЦПК України підсудний Таращанському районному суду Київської області.

Однак суддя першої інстанції на вказані вимоги закону, розяснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та обставини справи, належної уваги не звернув, у звязку з чим помилково дійшов висновку про те, що даний позов не підсудний Таращанському районному суду Київської області.

Крім того, колегія суддів звертає уваги на те, що ухвалою судді Таращанського районного суду Київської області від 04 липня 2016 року вже було відкрито провадження у даній справі (а.с.19).

Тому відмова судді першої інстанції у прийнятті позовної заяви ОСОБА_2 після відкриття провадження у справі, не ґрунтується на вимогах цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді першої інстанції - скасуванню на підставі ст.312 ЦПК України з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки постановлена з порушенням порядку, встановленого для його вирішення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Таращанського районного суду Київської області від 11 липня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді