У х в а л а

іменем україни

12 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Демяносова М.В.,Леванчука А.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувсь до суду позовом у якому просив звільнити від сплати заборгованості по аліментам, посилаючись на те , що відповідачка діючи всупереч інтересам дитини, відмовляється отримувати аліменти, які направляються що місяця поштовими переказами, про вказані обставини свідчить відповідь Харківської дирекції державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 06 березня 2015 року, зі змісту якого вбачається що ним по декілька разів кожного місяця направлялися на ім'я ОСОБА_5 поштові перекази, але остання не з'являлася до відділення для їх отримання.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2016 року, позов залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2016 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2016 року скасовано, позов задоволено.

Звільнити ОСОБА_4 від сплати заборгованості по аліментах за період з 16 лютого 2012 року по 01 березня 2015 року в сумі 18 232 грн 14 коп., яка визначена державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_7 на підставі виконавчого листа №-2-3151/2006, виданого 12 лютого 2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем не доведено поважність причин не пред'явлення виконавчого листа до виконання. Посилання на наявність чисельних звернень до правоохоронних органів як ОСОБА_6 та її батьків так і ОСОБА_4 не є свідченням наявності поважної причини, а є свідченням наявності конфлікту між батьками дитини , яка в силу свого малолітнього віку не може зрозуміти чому її батьки так вороже ставляться один до одного.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

М.В.Демяносов

А.О.Леванчук