АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 628/2134/16-ц Головуючий І інстанції:Коваленко О.А.
Провадження № 22-ц-/790/5342/16 Доповідач:ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Івах А.П.,

суддів Шевченко Н.Ф., Пономаренко Ю.А.,

при секретарі Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 08 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину по 1/3 частині з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 25 вересня 2009 року вони перебували у зареєстрованому шлюбі, по 26 листопада 2013 року.

Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є ОСОБА_2.

Однак, останній у добровільному порядку надавати допомогу на дитину відмовляється.

Рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 08 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3 аліменти на неповнолітню дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, по 1/3 частині з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 червня 2016 року і до повноліття дитини.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити та стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі 370 грн., щомісяця але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на неправильне застосування норм матеріального права, а саме суд не прийняв до уваги, що він не працює, не має ніякого доходу.

Сторони в судове засідання не зявилися, ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перенесення розгляду справи, поважність причини неявки належним чином не підтвердив.

Судова колегія справу розглядає у відповідності до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Розглядом справи достеменно встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 25 вересня 2009 року.

За рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 26 листопада 2013 року шлюб між сторонами розірвано.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Дитина проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні, добровільно досягти згоди щодо сплати аліментів сторони не можуть.

ОСОБА_2 не працює, має нерегулярний, мінливий дохід.

Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, 13 січня 2010 року, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину, тому на користь позивачки підлягає стягненню аліменти на утримання дитини, розмір яких визначено відповідно до ст. 183 СК України.

Проте з таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Визначаючи розмір аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин положення ст. 183 СК України.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, що відповідно до ст. 184 СК України є підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, 13 січня 2010 року, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, суд першої інстанції не врахував вимог ст.. 184 СК України.

Зважаючи на це, судова колегія, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині розміру стягнення аліментів з 1/3 частини всіх видів доходу, на суму розміру аліментів 800 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, ст. 181, ст. 183 СК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 08 липня 2016 рокузмінити в частині розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3 аліменти на неповнолітню дитину, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 800 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 червня 2016 року і до повноліття дитини.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -