Справа № 314/6095/16-ц Провадження № 2/314/1478/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2016 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 20 жовтня 2012 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції, актовий запис № 168.

Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейне життя у них не склалося, між ними постійно виникають сварки, свідком яких стає їх син, що тяжким чином впливає на його психічний стан, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини між ними припинені з початку 2016 року, причиною розладу в сімейних стосунках є зникнення почуття любові та взаємної поваги, несумісні характери, різні погляди на сімейне життя.

В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач проти позовних вимог не заперечував.

Суд, заслухавши позивача та відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони 20 жовтня 2012 року уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції, актовий запис № 168.

Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейне життя у них не склалося, між ними постійно виникають сварки, свідком яких стає їх син, що тяжким чином впливає на його психічний стан, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини між ними припинені з початку 2016 року, причиною розладу в сімейних стосунках є зникнення почуття любові та взаємної поваги, несумісні характери, різні погляди на сімейне життя, примирення між ними неможливе, наміру на збереження сімї немає.

Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати його прийняти заходи до примирення.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Таким чином, враховуючи той факт, що сторони вже тривалий час мешкають окремо без ведення спільного господарства, суд приходить до висновку, що шлюб не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Оскільки позивач просить суд після розірвання шлюбу повернути їй прізвище, яке було у неї до державної реєстрації шлюбу - Кухаренко, суд, відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, залишає за останньою прізвище, яке було у неї до державної реєстрації шлюбу «Кухаренко».

Керуючись ст. ст. 10, 58, 60, 88, 169, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 235 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20.10.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 168.

Після розірвання шлюбу повернути ОСОБА_1 прізвище, яке було у неї до державної реєстрації шлюбу - Кухаренко.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : В. О. Кіяшко

13.10.2016