ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/65/16-ц р.
19.04.2016 року смт. Золочів
Золочівський районний суд Харківської області у складі:
Головуючого - судді Юхименко О.М.,
при секретарі Озерській Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Золочів цивільну справу за позовом Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -
20 січня 2016 року Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 звернулося до суду з позовом, в якому просили позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, відібрати малолітнього ОСОБА_1 у ОСОБА_2 за сприянням працівників правоохоронних органів та передати останнього на піклування органам опіки та піклування. Закріпити за малолітнім ОСОБА_1 житло за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що згідно наказів Департаменту освіти Харківської міської ради, управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради щодо проведення обліку дітей шкільного віку у мікрорайоні обслуговування ХЗОШ №81 було проведено облік дітей дошкільного віку, які у 2015/2016 н.р. повинні були приступити до навчання у 1 класі. В результаті перевірки було виявлено дитину ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2. При відвідування родини діалогу з дитиною не вийшло, дитина взагалі не розмовляла, постійно ховалася за бабусею. Ніяких зошитів, альбомів з малюнками, інгашок його родиною показано не було. Хлопчик ніколи не ходив до дитячого садочка, мати з ним ніколи не займалася. В результаті спостережень було виявлено, що психічний та розумовий розвиток ОСОБА_1 не відповідає його віку, до школи дитина не підготовлена. Адміністрація ХЗОШ №81 неодноразово пропонувала матері привести ОСОБА_1 на заняття для майбутніх першокласників, але ОСОБА_2 не звертала на це ніякої уваги, дитина до занять не приступила. Зі ОСОБА_2 проводилися профілактичні роботи в межах яких здійснювались регулярні відвідування родини, надавалися юридичні, соціально-педагогічні, соціально-психологічні консультації та послуги. Було проведено медичний огляд ОСОБА_1 та сформовано пакет документів для влаштування його до навчального закладу. ОСОБА_3 було зараховано до підготовчого класу комунального закладу «Спеціальний навчально-виховний комплекс І-ІІ ступенів №2».Але з початку навчального року ОСОБА_1 до занять не приступив. Працівниками служби та центра соціальних служб неодноразово здійснювалися відвідування родини ОСОБА_2 з метою з'ясування обставин невідвідування дитиною навчального закладу. Мати на контакт практично не йшла, поводилася агресивно, висловлювалася нецензурною лайкою, не мала бажання займатися вихованням сина та пасивно відносилася до наданих рекомендацій.У малолітнього ОСОБА_1 було виявлено соціально-педагогічну занедбаність. Але мати не бажає змінювати своє ставлення до виконання обов'язків щодо виховання та навчання ОСОБА_1, забезпечення його фізичного, духовного та морального розвитку. Дитина соціально не дезадаптована. ОСОБА_2 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання нею батьківських обов'язків щодо свого сина. Під час обстеження житлово-побутових умов проживання дитини було встановлено, що ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_3 проживає без реєстрації у приватному будинку своєї матері ОСОБА_4 Будинок з частковими зручностями, вбиральня розташована на прибудинковій території. Косметичний ремонт житла відсутній, в кімнатах не прибрано. В наявності старенькі меблі та побутова техніка. ОСОБА_3 спить на дивані разом з бабусею. Хлопчику не обладнане місце для навчання та ігор. В подальшому було проведено обстеження яким було встановлено, що мати ОСОБА_2 не доклала ніяких зусиль по виправленню ситуації. Дитина знаходиться на піклуванні старенької бабусі, яка не в змозі забезпечити належний догляд за хлопчиком.
В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи проводити за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з'явилася. До суду повернулося поштове повідомлення про неможливість вручення судової повістки через відсутність адресата. Однак, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена інформацією Золочівського районного сектору ГУ ДМС України в Харківській області, суд вважає його таким, що повідомлений про дату судового засідання належним чином. Враховуючи, що відповідачем не було надано заяви про розгляд справи за його відсутності, судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував.
Суд дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних мотивів.
Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Стаття 164 СК України обумовлює підстави позбавлення батьківських прав, так батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Судом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5, що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження виданого повторно від 17.12.2010 року, актовий запис № 3861. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.4).
Мати ОСОБА_2 та її син ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 але фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2.
Згідно наказів Департаменту освіти Харківської міської ради, управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради щодо проведення обліку дітей шкільного віку у мікрорайоні обслуговування ХЗОШ №81 було проведено облік дітей дошкільного віку, які у 2015/2016 роках повинні були приступити до навчання в 1-му класі. В результаті перевірки було виявлено дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
При відвідуванні родини діалогу з ОСОБА_1 не вийшло, дитина взагалі не розмовляла, постійно ховалася за бабусю. Ніяких зошитів, альбомів з малюнкам, іграшок його рідними показано не було. Хлопчик ніколи не ходив до дитячого садочка, мати з ним ніколи не займалася. В результаті спостережень було виявлено, що психічний та розумовий розвиток ОСОБА_1 не відповідає його віку, до школи дитина не підготовлена.
Адміністрація ХЗОШ№81 неодноразово пропонувала матері привезти ОСОБА_1 на заняття для майбутніх першокласників, але ОСОБА_2 не звертала на це ніякої уваги, дитина до занять не приступила.
Впродовж квітня-серпня 2015 року працівниками служби та центра соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Жовтневого району проводилася профілактична робота зі ОСОБА_2, в межах якої здійснювалося регулярне відвідування родини, надавались юридичні, соціально-педагогічні, соціально-психологічні консультації та послуги.
За результатами роботи було проведено медичний огляд ОСОБА_1 та сформовано пакет документів для влаштування його до навчального закладу.
Згідно рекомендацій витягу психолого-медико-педагогічної консультації від 11.08.2015 року №735 ОСОБА_1 було зараховано до підготовчого класу КЗ «Спеціальний навчально-виховний комплекс І-ІІ ступенів №2». Але з початку навчального року ОСОБА_1 до занять не приступив.
Працівниками служби та центра соціальних служб неодноразово здійснювалися відвідування ОСОБА_2 з метою з'ясування обставин невідвідування дитиною навчального закладу. Мати на контакт практично не йшла, поводилася агресивно, висловлювалася нецензурною лайкою, не мала бажання займатися вихованням сина та пасивно відносилась до наданих рекомендацій.
Згідно висновку психолого-медико-педагогічної консультації у малолітнього ОСОБА_1 було виявлено соціально-педагогічну занедбаність. Але мати не бажає змінювати своє ставлення до виконання обов'язків щодо виховання та навчання ОСОБА_1, забезпечення його фізичного, духовного та морального розвитку. Дитина соціально не адаптована.
Зважаючи на безвідповідальне ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності 23.01.2015 року за ч.1 ст. 184 КУпАП та 16.11.2015 року за ч.2 ст. 184 КУпАП.
Під час обстеження житлово-побутових умов проживання дитини було встановлено, що ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_3 проживає без реєстрації у приватному будинку своєї матері ОСОБА_4 Будинок з частковими зручностями, вбиральня розташована на прибудинковій території. Косметичний ремонт житла відсутній, в кімнатах не прибрано. В наявності старенькі меблі та побутова техніка. ОСОБА_3 спить на дивані разом з бабусею. Хлопчику не обладнано місце для навчання та ігор.
23.11.2015 року комісією у складі заступника голови з соціальних та гуманітарних питань адміністрації Жовтневого району, директора Центра соціальних служб та начальника служби було здійснено відвідування сім'ї за місцем фактично проживання. Обстеженням було встановлено, що мати ОСОБА_2 не доклала ніяких зусиль по виправленню ситуації. Дитина знаходиться на піклуванні старенької бабусі, яка не в змозі забезпечити належний догляд за хлопчиком.
На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради 08.12.2015 року було розглянуто та задоволено клопотання служби щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5 стосовно малолітнього ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2.
За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідач не виконує належним чином свої обов'язки щодо виховання та розвитку дитини, не надає кошти на її утримання, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Вона не приймає участі у забезпеченні здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готуванні її до самостійного життя, у зв`язку з чим має бути позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК України передбачено, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у разі влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи - інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей.
Частиною 1 статті 248 СК України передбачено, що дитина - сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала.
Як зазначено в листі Верховного суду України від 11.12.2008р. «Практика розгляду судами справ, повязаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми» відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 247, п. 2 ч. 1 ст. 248 Сімейного кодексу України, а також п. 3 ч. 3 ст. 71 Житлового кодексу України в разі поміщення дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника за нею (ними) зберігається право користування житлом, у якому вона проживала. Право дитини на збереження за нею права користування житлом встановлено законом і є безспірним.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю та з метою захисту прав дитини накласти заборону на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 до досягнення повноліття дитиною.
Водночас суд зауважує, що відповідач в подальшому не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про поновлення її батьківських прав у порядку ст. 169 СК України. Суд, перевіривши наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, постановляє рішення відповідно до інтересів дитини, у тому числі і про поновлення батьківських прав.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Керуючись вказаними нормами та положеннями ст.ст. 10,11, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
Відібрати малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5 та передати на піклування органам опіки та піклування.
Встановити право користування малолітнього ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2 житлом, закріпивши за ним право користування житловим будинком АДРЕСА_1.
Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 судовий збір на користь держави в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, - з дня отримання копії рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Юхименко О.М.