АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Чех Н.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Шахової О.В.

за участю секретаря Гоін В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника заявника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Богданової Альони Петрівни на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, зацікавлені особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із заявою, в якій просило визнати поважною причину пропуску строку, який надається для пред'явлення виконавчого документу до виконання та поновити пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2014 року по справі № 755/20800/14-ц.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року у задоволенні заяви - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник заявника ПАТ «Укрсоцбанк» - Богданова А.П. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову про задоволення заяви. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала суду є незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Вказує на те, що причина пропуску строку подання виконавчих листів є поважною у зв'язку з тим, що ПАТ «Укрсоцбанк» було здійснено дії щодо добровільного врегулювання заборгованості, однак рішення суду не було виконано в повній мірі та є необхідність примусового стягнення боргу.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходив з неповажності причин пропущення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст.371 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

З матеріалів справи убачається, що суд у своїй ухвалі вказав на те, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання на розгляд справи не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Суд вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Разом з тим, такий висновок суду є передчасним, оскільки у справі відсутні зворотні поштові повідомлення про вручення судових повісток боржникам ОСОБА_3, ОСОБА_4 та стягувачу ПАТ «Укрсоцбанк».

Отже, в порушення вимог ст.ст. 74,76 ЦПК України апелянт та зацікавлені особи по справі не були належним чином повідомлені про день і час розгляду заяви, справа розглянута судом першої інстанції без їх участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається у судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

У статтях 74-76 ЦПК України врегульовано порядок вручення судових повісток.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Положенням ч.1ст. 74 ЦПК України визначено, що судові повідомлення здійснюються судовими повістками - повідомленнями.

Частиною 4 названої статті встановлено, що судова повістка-повідомлення повинна бути вручена - завчасно.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права при розгляді заяви знайшли своє підтвердження.

В силу ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Крім того, виконання судового рішення є обов'язком відповідача з часу набрання рішення законної сили.

Правосуддя здійснюється не лише в результаті розгляду і вирішення цивільної справи, а за умов реального захисту прав, свобод та інтересів учасників цивільного судочинства, що можливо при реалізації судових рішень і перш за все в порядку їх примусового виконання у процедурах виконавчого провадження, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід'ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить п. 1ст. 6 ЄКПЛ, і є порушенням права на суд. Так, у справі Хорнсбі проти Греції ЄСПЛ зауважив, що право на суд стало б ілюзорним, якщо б правова система держави дозволяла, щоб кінцеве та обов'язкове рішення суду залишалося невиконаним, що завдавало б шкоду одній зі сторін. Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, слід розглядати як невід'ємну частину «судового розгляду» для цілей ст. 6 ЄКПЛ. Така позиція ЄСПЛ підтримувалася судом також і у рішеннях Савіцький проти України, Кайсина та інші проти України заява №46144/99, ІммобільяреСаффі проти Італії заява №22774/93, Ромашов проти України, Дубенко проти України, Вассерман проти Росії, Малиновський проти Росії, Гіззатова проти Росії та ін.

Отже, суду першої інстанції при новому розгляді заяви ПАТ «Укрсоцбанк» слід врахувати практику Європейського суду щодо обов'язковості виконання рішення суду.

Відповідно до п.3 ч 1.ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду суперечить вимогам закону, а тому підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303,304,307,311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника заявника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Богданової Альони Петрівни - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді