АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2181/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 72 Романова Н.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВасиленко Л. І.
суддівПодороги В. М., Демченка В. А.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2010 року у справі за скаргою Прокурора Кам'янського району в інтересах Косарської сільської ради про визнання спадщини відумерлою,

в с т а н о в и л а :

26 листопада 2010 р. прокурор Кам'янського району Черкаської області звернувся до суду із заявою в інтересах Косарської сільської ради Кам'янського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою.

Заявлені вимоги мотивував тим, що у зв'язку проведеною прокуратурою Кам'янського району перевіркою встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7, мешканка с. Косарі Кам'янського району Черкаської області. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) в розмірі 2,23 умовних кадастрових гектарів землі. Спадкоємці за законом чи за заповітом у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини до Кам'янської держнотконтори не зверталися. На спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця ніхто з його спадкоємців не претендує.

Прокурор Кам'янського району Черкаської області просив суд визнати спадщину (земельну ділянку (пай) розміром 2,23 умовних кадастрових гектарів землі вартістю 34 400 грн.), яка відкрилася після смерті гр. ОСОБА_7, відумерлою. Передати у власність територіальної громади с. Косарі Кам'янського району в особі Косарської сільської ради 2,23 умовних кадастрових гектарів землі, вартістю 34 400 грн.

Рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2010 р. заяву прокурора Кам'янського району Черкаської області в інтересах держави - Косарської сільської ради Кам'янського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою задоволено.

Визнано спадщину відумерло, яка складається із земельної частки (паю) розміром 2,23 умовних кадастрових гектарів землі, вартістю з урахуванням коефіцієнту індексації на 2010 р. - 34 400 грн., яка відкрилася та розташована на території Косарської сільської ради Кам'янського району Черкаської області, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7

Передано вищевказану земельну ділянку у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а саме Косарській сільській раді Кам'янського району Черкаської області.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6, будучи особою, яка не брала участі у справі, проте вважає, що суд вирішив питання про його права та обов'язки, оскаржив дане рішення в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати.

При цьому ОСОБА_6 зазначив, що він тривалий час проживав спільно з дочкою померлої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 без реєстрації шлюб, вели спільне господарство, був зареєстрований з померлою в її будинку по АДРЕСА_1, що підтверджуються витягом з по господарських книг по Косарської сільської ради від 15 серпня 2016 р. № 379 за 2001-2005 роки

ОСОБА_8 тяжко хворіла і, за його твердженням, він доглядав її як за життя ОСОБА_7, так і після смерті останньої. Після смерті матері стан здоров'я ОСОБА_8 погіршився, а ІНФОРМАЦІЯ_2 р. вона померла. За життя ОСОБА_8 залишила заповіт, посвідчений 12 вересня 2001 р. Косарською сільською радою № 183, яким заповіла йому та ОСОБА_9, в рівних частинах, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі те, що їй буде належати на момент смерті і на що вона матиме право за законом. ОСОБА_10 відмовилася від прийняття спадщини на його користь.

Після встановлення родинних відносин між померлими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за рішенням Кам'янського районного суду від 05 квітня 2016 р. № 696/2017/15-ц, через нотаріуса він оформив свої спадкові права на земельну частку (пай) та майновий пай, що підтверджується свідоцтвами про право власності на спадщину за заповітом від 22 липня 2016 р. № № НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданими приватним нотаріусом Кам'янського районного нотаріального округу Черкаської області Богдановою Г.Ю.

З метою виготовлення технічної документації із землеустрою, після отримання свідоцтва про право на спадщину та реєстрації права власності на земельну ділянку, він звернувся до Косарської сільської ради для отримання даних про земельну ділянку померлої ОСОБА_7 та 25 серпня 2016 р. отримав відповідь, що земельна ділянка включена до переліку земель комунальної власності та виставлена на земельні торги, що підтверджується листом Косарської сільської ради № 383 від 17 серпня 2016 р., так як вона визнана за рішенням Кам'янського районного суду від 24 грудня 2010 р. відумерлою спадщиною, також отримав від сільської ради копію зазначеного судового рішення і інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 54239493 від 29 лютого 2016 р.

Крім того зазначив, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, оскільки спірні правовідносини регулюються у відповідності до норм ст. ст. 549, 551, 555, ЦК УРСР 1963 р., які діяли на день відкриття спадщини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора прокуратури Черкаської області Зубенка В.С., ОСОБА_6 та його представника - ОСОБА_13, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Так, задовольняючи заяву про визнання спадщини відумерлою, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до довідки від 07 грудня 2010 р. № 579/01-014 завідуючої Кам'янською держнотконторою та довідок приватних нотаріусів Богданової Г.Ю. від 09 грудня 2010 р. № 370 -01-14 та Бойко Л.В. від 12 грудня 2010 р. № 368/02-14 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_7 заяви про прийняття спадщини та відмову від спадщини ніким не подавалися. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. При цьому спір вирішено судом першої інстанції на підставі норм ЦК України.

Однак погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи 26 листопада 2010 р. прокурор Кам'янського району Черкаської області звернувся до суду із заявою в інтересах Косарської сільської ради Кам'янського району Черкаської області про визнання спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, відумерлою. При цьому, як на підставу звернення, заявник послався на ст. 1277 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, яка регламентує відумерлість спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Колегією суддів за матеріалами справи установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Косарі Кам'янського району Черкаської області померла ОСОБА_7, що стверджується записом про смерть № 21 від 08.06.2001 р. ( а. с. 4)

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на земельну ділянку розміром 2,23 га, яка належала їй на підставі Державного акту на землю серія НОМЕР_3 (а. с. 3).

Матеріали справи містять довідки Кам'янської державної нотаріальної контори та приватних нотаріусів Кам'янського районного нотаріального округу Богданової Г.Ю. та Бойко Л.В. про те, що заяви про прийняття спадщини та відмову від прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_7 не подавались, спадкова справа не відкривалась (а. с. 10 - 12).

Разом з тим ОСОБА_6 до апеляційної скарги долучено наступні докази, в підтвердження заявлених ним вимог апеляційної скарги.

Так, відповідно до витягу з погосподарської книги № 4 Косарської сільської ради Кам'янського району Черкаської області на 2001-2005 роки, особовий рахунок НОМЕР_4 АДРЕСА_2 голова господарства ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., померла ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала разом з дочкою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н. та її співмешканцем ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 р. н. (а. с. 34).

Згідно до довідки № 1477, виданої ОСОБА_6 29 листопада 2001 р. Косарською сільською радою Кам'янського району, він дійсно проживав в одному господарстві з ОСОБА_8 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. (а. с. 29).

Рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області від 05 квітня 2016 р., за заявою ОСОБА_6, встановлено факт, що ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р. є дочкою ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 30, 31).

Як вбачається з іншої довідки, наданої Косарською сільською радою Кам'янського району датованої 18 серпня 2016 р., ОСОБА_6 дійсно був зареєстрований та проживав разом та вів спільне господарство з ОСОБА_7, ОСОБА_8 з 23 жовтня 1997 р. Після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6. та після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_6 фактично вступив в управління і володіння майном осіб, що померли, залишався зареєстрованим і проживав за адресою АДРЕСА_3 до 12 березня 2010 р. (а. с. 35).

Відповідно до заповіту ОСОБА_8, зареєстрованому в реєстрі за № 183 від 12 вересня 2001 р. та посвідченого секретарем Косарівської сільської ради, все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповіла ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в рівних частинах. (а. с. 28).

У відповідності до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 22 липня 2016 р., ОСОБА_6, на підставі заповіту зареєстрованому в реєстрі за № 183 від 12 вересня 2001 р. та посвідченого секретарем Косарівської сільської ради, успадкував після ОСОБА_8, яка прийняла спадщину після ОСОБА_7, але не оформила своїх прав, майновий пай та права на земельну частку пай. (а. с. 32, 33).

Згідно зі ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Отже, колегією суддів встановлено, що прокурор Кам'янського району Черкаської області, звертаючись 26 листопада 2010 р. в інтересах територіальної громади про визнання спадщини відумерлою, посилався на норми права, що діяли на момент його звернення, а саме ст. 1277 ЦК України 2004 р., тоді як правовідносини виникли в момент відкриття спадщини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно з п. 1 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набуття ним чинності, тобто після 1 січня 2004 р. Правила Книги шостої ЦК, яка регулює спадкове право, застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набуття чинності цим Кодексом. Правила ст. 1277 ЦК про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набуття чинності цим Кодексом минуло не менше одного року.

Проте дані вимоги цивільного законодавства, наведені роз'яснення судом першої інстанції враховані не були, правила ЦК Української РСР не були застосовані.

Заява про визнання майна безхазяйним в порядку ст. 137 ЦК Української РСР прокурором не подавалася.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права та наряду з цим належним чином не перевірено відсутність спадкоємців за законом і за заповітом, то оскаржуване рішення суду першої інстанції не можна визнати законним та обґрунтованим.

Враховуючи викладене, приведені вимоги закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а судове рішення, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви прокурора Кам'янського району в інтересах держави в особі Косарської сільської ради про визнання спадщини відумерлою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2010 року у справі за заявою прокурора Кам'янського району Черкаської області в інтересах Косарської сільської ради про визнання спадщини відумерлою - скасувати.

В задоволенні заяви прокурора Кам'янського району Черкаської області в інтересах Косарської сільської ради про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції з моменту набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :