ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/246/16-ц
Провадження № 2/483/172/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

18 серпня 2016 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Чаус Л.В.,

при секретарі Єфімовій Т.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 державного підприємства «Суднобудівний завод ім. 61 комунара» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

10 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до державного підприємства «Суднобудівний завод ім. 61 комунара».

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що з 04 березня 2015 року по 12 листопада 2015 року він працював на посаді двірника-сторожа у відокремленому структурному підрозділі «Суднобудівний завод ім. 61 комунара «База відпочинку «Чорноморка». При звільненні відповідач не провів з ним розрахунок за жовтень та листопад 2015 року. Посилаючись на викладені обставини, просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за вказаний період у розмірі 3445 грн. 16 коп. Крім того, через невиплату заробітної плати йому завдано моральну шкоду, яка полягає у хвилюваннях та порушені нормальних життєвих умов, яку він оцінює у 10000 грн. та просить стягнути з відповідача вказану суму.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подавав.

Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що з 04 березня 2015 року по 12 листопада 2015 року ОСОБА_1 працював на посаді двірника-сторожа у відокремленому структурному підрозділі «Суднобудівний завод ім. 61 комунара «База відпочинку «Чорноморка».

Вказана обставина підтверджується копією трудової книжки на імя позивача серії УС № 059105.

Згідно з п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Також в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 за жовтень та листопад 2015 року було нараховано заробітну плату в розмірі 2377 грн. 95 коп. та 1067 грн. 21 коп., відповідно, що підтверджується довідкою Очаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області № 4277/07 від 08 серпня 2016 року, виданою по страхувальнику - відокремленому структурному підрозділу «Суднобудівний завод ім. 61 комунара «База відпочинку «Чорноморка» на підставі відомостей з системи персоніфікованого обліку у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи ту обставину, що відповідач свого процесуального обовязку доказування не виконав, не довів суду того факту, що нараховану заробітну плату ОСОБА_1 за жовтень та листопад 2015 року виплачено, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення нарахованої та не виплаченої заробітної плати в сумі 3445 грн. 16 коп.

Вирішуючи спір в частині вимог щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За змістом ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, що існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у звязку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (ст. ст. 3, 4, 11, 31 ЦПК України).

Отже, компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, а має самостійне юридичне значення.

Зазначений правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду Україні від 25 квітня 2012 року у справі №6-23цс12 та, відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, є обовязковим для всіх судів України.

Таким чином, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що оскільки позивачу було невчасно сплачено нараховану заробітну плату, йому довелося докладати додаткових зусиль для організації свого життя, що призвело до моральних страждань. В звязку з невчасним розрахунком він був позбавлений можливості належним чином утримувати свою сімю, що не могло не позначитися на його психологічному стані.

Вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд виходить з принципів розумності та справедливості, а тому належна до компенсації моральна шкода судом оцінюється в 1000 грн.

За приписом ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати.

Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивач в силу Закону звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 6-8, 10, 57, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до державного підприємства «Суднобудівний завод ім. 61 комунара» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства «Суднобудівний завод ім.61 комунара», на користь ОСОБА_1 3445 (три тисячі чотириста сорок пять )грн. 16 коп. в рахунок заборгованості по заробітній платі за жовтень, листопад 2015 року, яка визначена без утримання податків та обовязкових платежів, та за моральну шкоду 1000 (одну тисячу) грн., а всього 4445 (чотири тисячі чотириста сорок пять) грн. 16 коп.

Стягнути з державного підприємства «Суднобудівний завод ім. 61 комунара» в дохід держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановления ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Головуючий: