Номер провадження: 22-ц/785/4942/16
Головуючий у першій інстанції Швець В. М.
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Артеменка І.А., Черевка П.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 - «Про стягнення заборгованості», за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 квітня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

24.04.2014 року КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулись до суду із зазначеним позовом, вимоги по якому у подальшому були збільшені, по якому просили стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 8724,12 грн., що складається з заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 8456,76 грн. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж у розмірі 267,36 грн. В обґрунтування вимог, позивач посилався на те, що відповідачі проживають у АДРЕСА_2 таявляються споживачами послуг по теплопостачанню, які надає позивач, тобто знаходяться з ним у фактичних договірних відносинах і повинні сплачувати прийняті послуги згідно Закону України «Про теплопостачання» та Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Споживачі порушили свої обов'язки щодо проведення щомісячних розрахунків за теплопостачання та обслуговування внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення і станом на 01.01.2015 року утворилась заборгованість в сумі 8724,12 грн.

Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідачі позов не визнали.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.2015 року у задоволенні позову КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» відмовлено.

27.04.2015 року КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» подали апеляційну скаргу на вказане рішення районного суду, по якій просять рішення районного суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 08.10.2015 року рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.2015 року скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.04.2016 року рішення апеляційного суду Одеської області від 08.10.2015 року скасовано, справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені позову, вважав недоведеними вимоги стосовно обов'язку позивачів сплачувати послуги, оскільки ці послуги вони фактично не отримували.

З таким висновками районного суду колегія суддів погоджується.

Матеріалами справи підтверджується та встановлено апеляційним судом такі обставини у справі та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справиАДРЕСА_2.

Згідно вимог будівельних норм всі стояки та внутрішні розподільчі мережі опалення гідравлічно пов'язані для забезпечення стабільної роботи внутрішньобудинкової системи загалом.

Також, убачається з матеріалів справи, що будинок, в якому розташована квартира відповідачів, підключений до системи централізованого опалення.

Однак, матеріалами справи також підтверджується, та ОСОБА_4 в суді першої інстанції пояснювала несплату послуг КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» тим, що протягом тривалого часу, (приблизно з 1999 року), житловий будинок, в якому вона мешкає, теплопостачанням не забезпечується. Причиною цьому є те, що стояки, що знаходяться на горищі частині будинку ( під'їзд № 3), від'єднанні від загальної системи опалення шляхом відрізання газозварювальної апаратурою. Роботи по від'єднанню стояків були виконані працівниками комунальних служб.

На підтвердження цих доводів, ОСОБА_5 надала суду до матеріалів справи акт від 14.12.1993 року, складений ЖЕУ № 1 Ізмаїльського ЖЕО, про незадовільний стан труб холодного водопостачання та систем центрального опалення та необхідність їх заміни ( а.с. 107).

Згідно акту від 22.11.2011 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_2, у першому під'їзді відсутні всі прилади центрального опалення, стояк відключено; у третьому під'їзді відсутній один з двох приладів, стояк опалення відключено. ( а.с. 108).

Також, мешканцями вказаного будинку був складений акт 22.06.2016 року та здійснено фотографування горище будинку. З акту та фотографій убачається, що дійсно не горище зазначеного житлового будинку здійснено відключення стояків центрального опалення від системи центрального опалення квартир №№ 21, 24, 26, 27. ( а.с. 192).

Представник КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» як у суді першої інстанції та і в суді апеляційної інстанції, заперечень відповідачки не визнавав, надав апеляційному суду схему підключення житлового будинку АДРЕСА_2 до мережі центрального теплопостачання. ( а.с. 190).

Також, до матеріалів справи відповідачем надано листа директора КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго», з якого вбачається, що 27.09.1999 року внутрішньобудинкові мережі центрального опалення були передані на обслуговування підприємству в існуючому технічному стані та що КП відключення та демонтаж приладів опалення в під'їздах будинків не проводило. ( а.а. 110)

Крім того, згідно довідки КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» від 18.03.2015 року № 600 у житловому будинку АДРЕСА_2 відсутній будинковий прилад обліку теплової енергії, також відсутні по квартирні прилади обліку теплової енергії ( а.с. 98).

З метою встановлення цих фактичних обставин у справі апеляційним судом зобов'язано Ізмаїльській міській раді створити робочу комісію, якій доручити обстеження житлового будинку АДРЕСА_2 та встановити такі питання:

Чи забезпечено підключення цього житлового будинку та стояків мешканців до центрального теплопостачання?

Якщо підключення будинку та стояків мешканців до центрального теплопостачання відсутнє, встановити причини?

22 вересня 2016 року робочою комісією у складі семи осіб обстежено житловий вказаний будинок НОМЕР_1 та надані відповіді на поставлені питання: Підключення житлового будинку по АДРЕСА_2 та стояків мешканців до централізованого теплопостачання забезпечено. Стояки квартир АДРЕСА_2 відключено від централізованого теплопостачання у зв'язку з встановленням індивідуальних систем опалення та гарячого водопостачання.

Однак, із даного акту не убачається, що комісією здійснювалось обстеження квартири № 26, причини відключення квартири від централізованого опалення не встановлені.

Колегія суддів вважає, що доручення суду виконано вибірково, упереджено, приймаючи до уваги ту обставину, що відповідач протягом тривалого часу ( в матеріалах справи наявний акт від 22.11.2011 року) звертають увагу КП «ТМ «Ізмаїлтеплокомуненерго» на відсутність підключення протягом кількох років квартир №№ 9, 24, 26 до централізованого теплопостачання та наявність автономного опалення у квартирах №№ 2, 3, 11, 21, 22, 23, 27.

КП «ТМ «Ізмаїлтеплокомуненерго» на звернення мешканців надало відповідь 06.12.2011 року про те, що 27.09.1999 року КП були передані внутрішньо будинкові мережі центрального опалення на обслуговування в існуючому технічному стані. Також зазначено у відповіді, що КП відключення та демонтаж приладів опалення в під'їздах будинків не проводило ( а.с. 119).

Отже, на час звернення відповідача до позивача у 2011 році не перевірено і не з'ясовано ким було здійснено відключення квартири відповідача від централізованого теплопостачання.

Колегія суддів розцінює дану обставину як ухилення КП «ТМ «Ізмаїлтеплокомуненерго» від свого обов'язку належним чином здійснювати теплопостачання споживачу.

Оскільки апеляційним судом зазначена обставина (відсутність підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири відповідачів) установлена тільки під час даного апеляційного розгляду справи, тому на законність висновків апеляційного суду не впливають рішення суду першої інстанції від 9 квітня 2009 року, 10 вересня 2010 року, 12 січня 2012 року, якими були задоволенні позови КП «ТМ «Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення.

Колегія суддів вважає, що матеріалами даної справи не спростовані ствердження відповідачів про те, що відключення квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від системи центрального опалення відбулося до передавання внутрішньо будинкові мережі центрального опалення на обслуговування КП «ТМ «Ізмаїлтеплокомуненерго» в існуючому технічному стані у 1999 році, тобто до набрання чинності наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4 «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», яким було встановлено спеціальну процедуру та порядок відключення споживачів від центрального опалення.

Отже, без належної перевірки відключення квартири відповідачів від центрального опалення, а саме ким було здійснено це відключення, (при наявності відключення інших трьох квартир, суміжних із даною квартирою), без з'ясування питання: чи були виконані приписи уповноваженої комісії в акту від 14.12.1993 року щодо неналежного стану центрального опалення та необхідності в заміні труб центрального опалення, вважати позовні обґрунтованими та доведеними підстав не має.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Колегія суддів вважає, що районний суд, давши оцінку поясненням сторін по справі та на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до правильного обґрунтованого висновку, що твердження позивача є недоведеними та не підтвердженими.

Висновки суду першої інстанції відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Доводи апеляційної скарги є неспроможними, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, є правильним по суті, відповідає вимогам ст. ст. 212-215 ЦПК України, підстави для його скасування та ухвалення нового рішення відсутні.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» - відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

26.10.2016 року м. Одеса