АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 689/866/14-ц
Провадження № 22-ц/792/746/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді П'єнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар Філіпчук О.С.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 20 травня 2014 року у справі за позовом Кредитної спілки «Кредекс» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року КС «Кредекс» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування якого зазначалось, що 23.12.2009 року між кредитною спілкою та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту №54ЯВК, відповідно до якого останній надано кредит в сумі 79500 грн., строком на 24 місяці зі сплатою 26% річних від основної суми кредиту. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту, 25.12.2009 року між Кредитною спілкою «Кредекс» та ОСОБА_3 було укладено договір застави майна, за яким передано в заставу рухоме майно - причіп ПГ-0211, номерний знак Т1 ХВ 6912. Оскільки ОСОБА_2 не дотримувалась встановленого порядку погашення кредиту, станом на 26.12.2013 року виникла заборгованість в розмірі 198126,98 грн., з яких: непогашена частина кредиту - 58221,28 грн. і відсотки за користування кредитом в сумі 139905,70 грн. А тому, позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором та звернути стягнення на предмет застави.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 20 травня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС «Кредекс» 198126,98 грн., з яких 58221,28 грн. - непогашена частина кредиту; 139905,70 грн. - відсотки за користування кредитом. Позовні вимоги в частині звернення стягнення на заставне майно залишено без розгляду. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС «Кредекс» 1981,27 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд першої інстанції при розгляді справи неповністю з'ясував усі обставини та поверхово дослідив надані докази, а тому дане рішення підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення або зміни рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї з сторін має бути досягнуто згоди.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що 13 грудня 2009 року між Кредитною спілкою «Кредекс» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту №54ЯВК, за умовами якого кредитна спілка надала ОСОБА_2 кредит у розмірі 79500 грн. на термін до 23 12.2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 26 % річних (а.с. 143-144).

За умовами договору, кредитодавець на умовах строковості, зворотності, платності, характеру цільового використання та забезпеченості у відповідності до умов цього договору надав позичальнику кредит на споживчі цілі.

Позичальник взяті на себе зобов'язання не виконувала належним чином, внаслідок чого станом на 26.12.2013 року виникла заборгованість. А тому, суд першої інстанції, правильно виходив з факту невиконання позичальником ОСОБА_2 зобов'язань за договором кредиту та дійшов вірного висновку щодо необхідності стягнення з позичальника кредитної заборгованості. Разом з тим, при визначенні розміру заборгованості за договором кредиту, суд першої інстанції припустився помилки.

Пунктом 4.5 договору кредиту передбачено, що у разі порушення позичальником графіка погашення кредиту, застосовується процентна ставка у розмірі 84% річних.

Отже, в даному випадку. підвищені проценти, нараховуються у разі прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором і за своєю правовою природою не є процентами за користування кредитними коштами, а виступають неустойкою, тобто компенсацією, яка відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» не може становити більше 50% вартості продукції у разі невиконання позичальником зобов'язань за договором.

З огляду на викладене, положення п. 4.5 договору кредиту є нікчемними.

Відповідно до роз'яснень п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

Наслідком визнання нікчемним п. 4.5 договору кредиту від 13.12.2009 року щодо підвищення відсотків у розмірі 84% є стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості за кредитом з урахуванням відсоткової ставки у розмірі 26% річних без стягнення підвищеної відсоткової ставки у розмірі 84% річних.

За таких умов, розмір заборгованості за договором кредиту №54ЯВК від 13.12.2009 року, яка виникла станом на 26.12.2013 року, становить 101 954 грн. 46 к., з яких: 58221 грн. 28 к. - непогашена частина кредиту, 43733 грн. 18 к. - відсотки за користування кредитом. Відповідно, рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Згідно з ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий судовий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Підставними є доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення відповідачів про день, місце і час слухання справи. Процесуальний порядок повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про час і місце судового засідання визначний у ст. ст. 74-77 ЦПК України. Враховуючи зміст зазначених правових норм, відповідачів слід вважати належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, про що в матеріалах цивільної справи є належні відомості. Проте, як вбачається з матеріалів справи, відомості про те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належним чином повідомлені про час і місце судового засідання у матеріалах справи відсутні. Проте, це порушення норм процесуального права, у відповідності до положень ч. 3 ст. 309 ЦПК України, не призвело до неправильного вирішення позову по суті.

Не можуть бути взяті до уваги доводи апеляційної скарги щодо неотримання ОСОБА_2 кредитних коштів. Оскільки відомості видаткового касового ордеру від 23.12.2009 року про отримання нею 79500 грн. у кредит не спростовані відповідачем, та узгоджуються з іншими доказами наданими позивачем (а.с. 142).

Крім того. діями відповідачки, спрямованими на виконання умов договору кредиту, а саме здійснення платежів, також спростовуються доводи апелянта в частині безгрошовості кредитного договору (а.с. 145-153). В свою чергу, належних та допустимих доказів про те, що платежі в погашення боргу ОСОБА_2 не здійснювались, остання не надала.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в частині залишення позовних вимог без розгляду не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 20 травня 2014 року змінити, зменшивши суму кредитної заборгованості, яка виникла станом на 26.12.2013 року та підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Кредекс», до 101 954 грн. 46 к., з яких: 58221 грн. 28 к. - непогашена частина кредиту, 43733 грн. 18 к. - відсотки за користування кредитом, та судового збору до 1019 грн. 56 к.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча/підпис/ І.В.Пєнта

Судді:/підписи/ А.П.Корніюк

О.І.Талалай

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В. П'єнта

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Соловйов А.В. Провадження № 22-ц/792/746/16

Доповідач -П'єнта І.В. Категорія № 27