Справа № 344/6541/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1962/2016
Головуючий у 1 інстанції Польська М.В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Бойчука І.В., Проскурніцького П.І.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю ОСОБА_2 та його представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» на рішення Івано-Франківського міського суду від 10 серпня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

08.05.2015 року ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у звязку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобовязань по кредитному договору № 2/08/16-05, укладеного між сторонами 21.07.2008 року на суму 18000 євро зі сплатою 14 % річних та строком повернення до 20.07.2018 року, станом на 24.04.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 745275,38 грн.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобовязання по договору кредиту, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 10 серпня 2016 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» 700178,19 грн. заборгованості за договором кредиту.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 3654 грн. судового збору.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність рішення суду.

Судом не було враховано того, що оскільки умовами договору передбачено погашення кредиту та відсотків частинами кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань.

Апелянт зазначає, що останній платіж по кредиту він здійснив 23.05.2012 року в сумі 240 євро на сплату відсотків та комісії, а з позовом до суду ОСОБА_3 звернувся 08.05.2015 року (46 платіж).

Станом на 22.04.2012 року (45 платіж) існувала заборгованість 2703,34 євро по тілу кредиту та 668,9 євро по відсотках, що повинно залишитись за межами позовної давності. Відповідно до вимог ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» вимоги про стягнення платежів, по яких спливла позовна давність, є незаконними.

Не враховано судом і того, що ОСОБА_3, збільшивши відсоткову ставку за кредитним договором, не надіслав йому новий графік платежів, а також детальний розпис вартості кредиту при новій ставці, що є свідченням нечесної підприємницької практики і відповідно до ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» такі правочини є недійсними в силу закону і для застосування наслідків недійсності не вимагається визнання його таким рішенням суду.

Оскільки позивач не подав належного розрахунку позовних вимог з врахуванням первинного розміру відсоткової ставки, суд повинен був відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

Крім того, відповідач вказує на те, що лист банку від 13.11.2008 року про зміну відсоткової ставки з додатковою угодою підроблені.

Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» також подало апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про стягнення штрафних санкцій (неустойки) за спливом позовної давності.

Апелянт вказує на те, що неустойка є єдиним видом відповідальності за порушення зобовязання незалежно від виду неустойки (штраф, пеня).

Умовами кредитного договору також передбачено обовязок позичальника сплачувати штраф (неустойку) за порушення зобовязання п.4.4 Кредитного договору.

При цьому пеня, як вид цивільно-правової відповідальності застосовується у випадку порушення позичальником обовязку з повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

Апелянт зазначає, що Фонд, являючись отримувачем та розпорядником коштів Державного бюджету України, набув права кредитора ПАТ «ВіЕйБі Банк».

У звязку з цим, ухилення відповідача від сплати заборгованості за договором кредиту, ухвалення рішення про часткове задоволення позову призведе до штучного зменшення ліквідаційної маси, що порушить права Держави, в особі Фонду, інших кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк», спричинить невиправдані видатки з Державного бюджету України, а також збитки для держави в особі Фонду гарантування в особливо великих розмірах.

Просить рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про стягнення штрафу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення 45097,17 грн.

ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримав, а апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» не визнав.

Представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» в судове засідання не зявився, однак надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційних скарг з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 21.07.2008 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту № 2/08/16-05 на суму 18000 євро зі сплатою 14 % річних та строком повернення 20.07.2018 року.

Особливими умовами кредитного договору (розділ 5) сторони передбачили, що банк має право ініціювати зміну розміру процентної ставки, про що позичальник повідомляється не пізніше ніж за 10 днів до дати її застосування та йому надається проект додаткової угоди.

Відповідно до п.5.1.2. Договору у випадку, якщо Позичальник не погодиться із запропонованим Банком розміром процентної ставки, він зобовязаний протягом 10 банківських днів з дати відправлення Банком повідомлення про зміну розміру процентної ставки за користування Кредитом, повернути Банку існуючу заборгованість за кредитом, сплатити нараховані відсотки, можливі штрафні санкції в повному обсязі та інші платежі за цим договором.

Згідно п.5.1.3. Договору кредиту сторони погодили наступний порядок зміни розміру відсоткової ставки за користування Кредитом. Позичальник, отримавши повідомлення Банку про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом підписує додаткову угоду до кредитного договору та направляє її на адресу Банку. У випадку, якщо Позичальник протягом десяти банківських днів з дати відправлення Банком повідомлення про зміну процентної ставки за користування кредитом не здійснив дій, передбачених у п.5.1.2., новий розмір процентної ставки за користування Кредитом вважається таким, що погоджений з Позичальником.(а.с.13,14 т.1)

Встановлено, що 13.11.2008 року ОСОБА_3 направив відповідачу повідомлення про підвищення з 27.11.2008 року відсоткової ставки до 17% річних у звязку з підвищенням облікової ставки Національного Банку України та зростання вартості грошових ресурсів на міжбанківському кредитному ринку та пропозицію підписати Додаткову угоду, а в разі незгоди повернути заборгованість по кредиту.(а.с.23)

Додатковою угодою №1 були внесені зміни до п.1.4. Договору кредиту щодо збільшення відсоткової ставки за користування кредитом до 17%.

Встановлено, що вищевказане повідомлення відповідач отримав 22.11.2008 року (а.с.24,25), однак додаткову угоду не підписав та заборгованість по кредиту не повернув, чого не заперечив в судовому засіданні.

Також встановлено, що до травня 2012 року відповідач оплачував кредит з врахуванням відсоткової ставки 14%.

В результаті неналежного виконання ОСОБА_2 зобовязань за договором кредиту щодо повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, станом на 24.04.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 745275,38 грн. , з якої 27337,70 євро., що в перерахунку на національну валюту становить 694697,19 грн. заборгованість по кредиту та відсотках, 5480,92 грн. заборгованість по комісії, 45097,17 грн. - штрафні санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При таких обставинах справи суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність заборгованості за договором кредиту.

Посилання відповідача у скарзі на пропуск позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки повідомлення Банку від 13.11.2008 року про зміну відсоткової ставки та повернення заборгованості за кредитом у разі не підписання Додаткової угоди не є повідомленням про зміну строку виконання зобовязання. Крім того, як було зазначено вище, відповідач до травня 2012 року частково вносив кошти на погашення кредиту, вимогу про дострокове повернення кредиту ОСОБА_3 надіслав відповідачу 17.10.2012 року (а.с.7 т.3), а з позовом до суду звернувся 08.05.2015 року, тобто в межах позовної давності.

Судом першої інстанції правильно відмовлено у стягненні передбачених п.4.4 Договору кредиту штрафних санкцій в сумі 45097,17 грн., нарахованих за період з 2008 року по 2015 рік, оскільки встановлено, що з 29.07.2012 року (за спливом семи днів з дня прострочення чергового платежу п.3.3.3 Договору кредиту) позивач мав право вимоги сплати штрафних санкцій в межах строку спеціальної позовної давності в один рік.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від 10 серпня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_4