Справа №484/503/16-ц 26.10.2016 26.10.2016 26.10.2016
Справа № 484/503/16-ц
Провадження № 22ц/784/2300/16 Головуючий в першій інстанції Мельничук О.В.
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції Довжук Т.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Довжук Т.С.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

без участі сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області

від 25 серпня 2016 року по справі за позовом

публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»)

до

ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА :

09 лютого 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 52 740 грн. 12 коп.

Позивач зазначав, що 27 березня 2009 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 14 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії кредитної картки.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 зобов'язань за вказаним кредитним договором станом на 31 грудня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 52 740 грн. 12 коп., яка складається з:

- заборгованість за кредитом - 14 487грн. 80 коп.;

- заборгованість по процентам - 33 764 грн. 70 коп.;

- заборгованість за пенею та комісією - 1 500 грн.;

- штраф (фіксована частина) - 500 грн.;

- штраф (процентна складова) - 2 487 грн. 62 коп.

Посилаючись на вказане, а також на положення вимог ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 серпня 2016 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 28 080 грн. 90 коп. заборгованості за кредитним договором та 1 378 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить рішення суду змінити в частині відмови у задоволенні вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом на суму 23 484 грн. 98 коп. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимоги Банку в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду є незаконним, необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши надані докази та перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 14 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії кредитної картки.

Вказаний договір складається із заяви кредитора, тарифів надання кредиту, умов і правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою.

У заяві від 27 березня 2010 року, підписаної ОСОБА_3, зазначено, що останній дає згоду на те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг між ним та банком разом. Своїм підписом він також підтвердив, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Тобто, між сторонами було досягнуто згоди з усіх умов кредитного договору, який був укладений у формі встановленій законом (письмовій) та волевиявлення сторін по справі було вільним.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Порушення зобов'язань, які виникають з договорів, тягне за собою наслідки, передбачені ст. 611 ЦК зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання однією з сторін, якщо це передбачено договором або законом; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки (штрафу); відшкодування збитків.

Відповідно до вимог ст. ст. 1049, 1048, 1054 ЦК України, позичальник має повернути позику (кредит) у тій самій сумі, яка була надана йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

За договором позики (кредиту) позикодавець має право на одержання процентів, розмір яких встановлюється договором.

Невиконання цих зобов'язань тягне відповідальність боржника, який має повернути суму боргу з процентами та пенею, передбаченими договором, згідно з правилами ст. 624 ЦК України.

Згідно п. 8.6 Умов при порушенні позичальником термінів платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Позивачем в підтвердження своїх вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 52 740 грн. 12 коп. надані - заява відповідача на отримання кредитної картки «Універсальна», довідка про умови кредитування, які підписані особисто відповідачем (а.с. 4-5); розрахунок заборгованості станом на 31 грудня 2015 року, з якого вбачається рух грошових коштів по рахунку кредитної угоди та стан нарахувань в певні періоди часу (а.с. 3, 41); виписку по рахунку картки відповідача з 27 березня 2009 року по 16 травня 2016 року (а.с. 43, 79); Умови і Правила надання банківських послуг, з якими ОСОБА_3 був ознайомлений та не заперечував проти цього в суді.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача надав свій розрахунок заборгованості, яка складає 28 080 грн. 90 коп. (а.с. 62, 81-85), але зазначив, що наданий ним розрахунок заборгованості не можна вважати безумовно правильним (а.с. 61).

Не зважаючи на вказане, відповідач та його представник клопотання про призначення судової економічної експертизи по справі в суді першої інстанції не заявляли, хоча, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження вимог або заперечень та обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, відповідачем не спростовані докази, які надані позивачем в підтвердження свого позову, та які підтверджують розмір заборгованості за кредитним договором саме в розмірі 52 740 грн. 12 коп.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 215 ЦПК України у рішенні суду зазначаються встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, мотиви, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти.

Між тим, аналіз тексту рішення суду першої інстанції свідчить про те, що воно не відповідає вимогам вищезазначеної норми ЦПК, оскільки в ньому немає відомостей щодо встановлених судом фактів, які стосуються спірних правовідносин, доказів, якими вони підтверджуються, та мотивів, з яких суд вважав встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та в частині стягнення розміру заборгованості є незаконним і необґрунтованим, а тому у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню в зазначеній частині.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 серпня 2016 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 27 березня 2009 року в розмірі 52 740 грн. 12 коп. (п'ятдесят дві тисячі сімсот сорок грн. 12 коп.) станом на 31 грудня 2015 року, які складаються з: 14 487 грн. 80 коп. заборгованості за кредитом; 33 764 грн. 70 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 1 500 грн. заборгованості за пенею; 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 2 487 грн. 62 коп. штрафу (процентна складова).

В іншій частині зазначене рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 1515 грн. 80 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Т.С. Довжук

Судді: С.Ю. Колосовський

О.О. Ямкова