Справа № 144/126/16-ц
Провадження № 2/144/210/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2016 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Германа О.С.,

секретаря судового засідання - Пігулі А.А.,

за участю представників позивача ТОВ «Теплик-Агро» - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідача та представника відповідача КП «Редакція районної газети та радіомовлення «Вісті Тепличчини» - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теплик справу за позовом ТОВ «Теплик - Агро» до ОСОБА_5, КП «Редакції районної газети та радіомовлення «Вісті Тепличчини» про захист ділової репутації юридичної особи та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року до суду звернулось ТОВ «Теплик-Агро» в особі директора ОСОБА_6 з позовом до ОСОБА_5, КП «Редакції районної газети та радіомовлення «Вісті Тепличчини» смт. Теплик Теплицького району про захист ділової репутації юридичної особи та відшкодування моральної шкоди. Вказав, що 24 грудня 2015 року у № 51(9055) газети «Вісті Тепличчини» на аркушах 1, 3, була опублікована стаття «Людей на трасу вивела зневіра», автором якої є співвідповідач за позовом ОСОБА_5 У даній публікації поширені відомості, які не відповідають дійсності та ганьблять ділову репутацію ТОВ «Теплик-Агро», що відображено у наступній інформації: «звернень людей щодо цілої низки порушень їх земельних та майнових прав дирекцією ТОВ «Теплик - Агро»; «є випадки, коли людям, особливо похилого віку, ті додатки «підсовували» для підпису під виглядом засвідчення отримання цукру чи іншої продукції»; «є у її чималому багажі багато доказів про неправомірні дії директора ТОВ «Теплик - Агро» ОСОБА_6..»; «є чимало питань щодо того, як ТОВ «Теплик - Агро» маніпулювало з людськими майновими паями, залишивши у спадок неугодним метанівчанам, як стверджували люди, два гнилих комбайни і купу металобрухту»; «… саме ОСОБА_6 шляхом підкупу та тиску на колишній склад депутатського корпусу сільської ради залишив її без роботи»; «теж є потерпілим від неправомірних дій структури, до якої належить ТОВ «Теплик - Агро»; «… лобіювання окремими інтересів ОСОБА_6». Зазначені твердження не відповідають дійсності та принижують ділову репутацію ТОВ «Теплик - Агро», як субєкта господарської діяльності, а також негативно характеризують дирекцію даного підприємства. Автор безпідставно звинувачує підприємство у здійсненні діяльності, яка суперечить вимогам чинного законодавства та інтересам суспільства. Неправомірні дії відповідачів спричинили зниження престижу та підрив довіри до діяльності ТОВ «Теплик - Агро». Просить визнати вищезазначені відомості, поширені 24 грудня 2015 року у статті «Людей на трасу вивела зневіра» під авторством ОСОБА_5 у № 51(9055) газети «Вісті Тепличчини» на сторінках 1,3 недостовірними та такими що принижують ділову репутацію позивача та зобовязати співвідповідачів опублікувати спростування цих відомостей в газеті «Вісті Тепличчини» не пізніше місяця з дня набрання рішення законної сили. Стягнути з автора статті ОСОБА_5 та КП «Редакції районної газети та радіомовлення «Вісті Тепличчини» на користь позивача немайнову шкоду в розмірі 10000 грн. та судові витрати солідарно.

В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Теплик-Агро» ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 01.03.2016, підтримав позов, пояснив, що в місцевій газеті «Вісті Тепличчини» було опубліковано статтю під назвою «Людей на трасу вивела зневіра», автором якої є співвідповідач за позовом ОСОБА_5 У даній публікації поширені відомості, згідно переліку зазначеного у позовній заяві, які не відповідають дійсності та ганьблять ділову репутацію ТОВ «Теплик-Агро». Позовні вимоги відповідають позиції Постанови Пленуму ВСУ № 1 від 27.02.2009 N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи». Вважає що є причинний звязок між твердженнями висловленими на адресу директора ТОВ «Теплик-Агро» ОСОБА_6 та самим підприємством, як юридичної особи.

В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Теплик-Агро» - ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 01.05.2015, підтримав позов. Пояснив, що пояснення по справі буде давати представник ТОВ «Теплик-Агро» - ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Теплик-Агро» - ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 14.03.2016, підтримав позов. Пояснив, що пояснення по справі буде давати представник ТОВ «Теплик-Агро» - ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Теплик-Агро» - ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 08.02.2016, підтримав позов. Пояснив, що пояснення по справі буде давати представник ТОВ «Теплик-Агро» - ОСОБА_1

Відповідач та представник співвідповідача ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності від 15 березня 2016 року, позов не визнала, посилаючись на письмові заперечення проти позову. Вказала, що в своїй діяльності керується Законами України та практикою ЄСПЛ. Не заперечує факту поширення викладеної інформації у позові в статті під назвою «Людей на трасу вивела зневіра» у газеті «Вісті Тепличчини». Вона була зобовязана опублікувати отриману інформацію про події в Теплицькому районі, які описуються в даній статті, тому що вони викликали суспільний інтерес мешканців Теплицького району. Інформація викладена в статті газети не її особистого авторства, а лише пряма мова тих людей, які висловлювали свої особисті думки, що є на її думку оціночними судженнями. Вважає що вислови, на які посилається позивач вирвані ним з контексту статті, але є достовірними оскільки базуються на судженнях людей, які приймали участь в акції протесту.

Свідок ОСОБА_7 надав суду наступні показання, що працює головою ФГ «ОСОБА_7М.». Співпрацює з ТОВ «Теплик-Агро» приблизно 10 років. Так прочитав в газеті «Вісті Тепличчини» статтю «Людей на трасу вивела зневіра» від 24.12.2015, яка містила негативну інформацію стосовно підприємства ТОВ «Теплик-Агро». Після чого в нього виникла недовіра до підприємства, а саме щодо майбутньої з ними співпраці в сфері продажу їм зерна, тому що вони можуть з ним не розрахуватись за поставлене зерно. Знає ТОВ «Теплик-Агро», як надійне підприємство.

Свідок ОСОБА_8 надав суду наступні показання, що прочитавши в газеті «Вісті Тепличчини» статтю «Людей на трасу вивела зневіра» від 24.12.2015, вважає викладену в ній інформацію стосовно ТОВ «Теплик-Агро» негативною. Також з даної статті взнав про те що товариство підробляє договори оренди землі з людьми. Чув від жителів с. Петрашівка Теплицького району, що теж читали дану статтю в газеті після чого певні особи бажають припинити орендні відносини з ТОВ «Теплик-Агро».

Свідок ОСОБА_9 надала суду наступні показання, що вона являється ініціатором акції з блокування дороги, про що в газеті «Вісті Тепличчини» було надруковано статтю «Людей на трасу вивела зневіра» від 24.12.2015. Для фіксування даної події були запрошені засоби масової інформації серед яких була редактор районної газети ОСОБА_5 Вся інформація, яка викладена в статті газети є виключно відтворення тих подій, які відбувались. Багато її особистих висловів відображені в дані статті.

Свідок ОСОБА_10 надала суду наступні показання, що приймала участь в акції з блокування дороги про яку було надруковано статтю «Людей на трасу вивела зневіра» в газеті «Вісті Тепличчини». Під час акції люди висловлювали свої думки щодо ситуації в районі, а також щодо ТОВ «Теплик-Агро». Особисте ставлення до директора ТОВ «Теплик-Агро», ОСОБА_6Г, негативне оскільки вважає його причетним до звільнення її з посади голови сільської ради.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що в позові необхідно відмовити.

Судом встановлено, що керівником підприємства ТОВ «Теплик-Агро» є ОСОБА_6, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань(а.с. 18-20). 24 грудня 2015 року в газеті «Вісті Тепличчини» № 5(9055) у статті «Людей на трасу вивела зневіра», автор якої ОСОБА_5, на стор. 1 надрукована інформація, яку позивач зазначав в позові, а саме: «звернень людей щодо цілої низки порушень їх земельних та майнових прав дирекцією ТОВ «Теплик - Агро»; «є випадки, коли людям, особливо похилого віку, ті додатки «підсовували» для підпису під виглядом засвідчення отримання цукру чи іншої продукції»; «є у її чималому багажі багато доказів про неправомірні дії директора ТОВ «Теплик - Агро» ОСОБА_6..»; «є чимало питань щодо того, як ТОВ «Теплик - Агро» маніпулювало з людськими майновими паями, залишивши у спадок неугодним метанівчанам, як стверджували люди, два гнилих комбайни і купу металобрухту»; «… саме ОСОБА_6 шляхом підкупу та тиску на колишній склад депутатського корпусу сільської ради залишив її без роботи»; «теж є потерпілим від неправомірних дій структури, до якої належить ТОВ «Теплик - Агро»; «… лобіювання окремими інтересів ОСОБА_6»(а.с. 8-9). За ініціативою трудового колективу ТОВ «Теплик - Агро», директором ОСОБА_6, було вирішено звернутись з позовом до суду про захист ділової репутації товариства.(а.с. 10-17). Представник позивача вважає, що вищевказана інформація є твердженнями, які негативно характеризують ТОВ «Теплик - Агро». Представник відповідача та відповідач відповідно до заперечень вважає, що викладена інформація в статті не належить до авторських текстів, а є викладом виступів ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та інших учасників акції. Зазначений матеріал за своєю суттю належить до офіційної інформації. Також вважає, вищевказану інформацію викладену в статті, оціночними судженнями і аж ніяк не фактичними твердженнями автора. Факт поширення інформації в газеті «Вісті Тепличчни» сторонами визнається.

Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією.

Відповідно до ст. 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Кожен має право на свободу вираження поглядів у розумінні ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Відповідно ст. 94 ЦК України - юридична особа має право на недоторканість її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

За змістом статей 94, 277 ЦК України, фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені) (пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Пленум Верховного Суду України в п. 19 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив судам, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію» - ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» - оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Отже інформація, яка надрукована в статті «Людей на трасу вивела зневіра» під авторством ОСОБА_5 у № 51(9055) газети «Вісті Тепличчини» на сторінках 1,3 містить оціночні судження, щодо ТОВ «Теплик - Агро» та директора ТОВ «Теплик - Агро» ОСОБА_6 Також директор ТОВ «Теплик - Агро» ОСОБА_6, відповідно до заперечень на позов, скористався своїм правом на відповідь та власне тлумачення справи в газеті «Вісті Тепличчини» від 25 лютого 2016 року у статті «Успіхів не прощають».

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії»).

Подані докази позивачем, а саме: договори купівліпродажу б/н від 07 березня 2016 року, від 10 березня 2016 року, повідомлення про дострокове розірвання договору купівлі-продажу від 10.03.2016, розрахунок не отриманого прибутку, рахунок-фактура № СФ-0000087(а.с. 80-88) не приймаються судом до уваги, оскільки оціночні судження не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності.

Позивач у позовній заяві обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на ч. 3 ст. 277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного, але дану статтю виключено на підставі Закону № 1170-VII від 27.03.2014, а тому у відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тому суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами, факт протиправності дій відповідача та не доведено факт, що інформація викладена в статті «Людей на трасу вивела зневіра» газети «Вісті Тепличчини» від 24 грудня 2015 року у № 51(9055) є недостовірною, тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача про визнання недостовірними та такими що принижують ділову репутацію позивача, а також зобовязання співвідповідачів опублікувати спростування цих відомостей.

Щодо стягнення з автора статті ОСОБА_5 та КП «Редакції районної газети та радіомовлення «Вісті Тепличчини» на користь позивача немайнову шкоду в розмірі 10000 грн. та судові витрати солідарно, то ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» - якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди - під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Суд приходить до висновку, про відсутність фактів приниження ділової репутації ТОВ «Теплик-Агро» у статті «Людей на трасу вивела зневіра» газети «Вісті Тепличчини» від 24 грудня 2015 року у № 51(9055), а тому вимога про стягнення немайнової(моральної) шкоди не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 94, 277 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ТОВ «Теплик - Агро» до ОСОБА_5, КП «Редакції районної газети та радіомовлення «Вісті Тепличчини» про захист ділової репутації юридичної особи та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя