Справа № 369/5462/16-ц
Провадження № 2/369/2702/16
УХВАЛА

Іменем України

24.10.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я. ,

за участю секретаря Ведмеденко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування та зобовязання повернути майно, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування та зобовязання повернути майно.

У подальшому представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову від 18.10.2016 року за вх. №29246, де просив: накласти арешт на майно, яке є предметом позовних вимог та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити вчиняти будь-які дії, з вказаним майном спрямованими на його відчуження будь-яким іншим способом.

Свої вимоги мотивував тим, що позивачу стало відомо про факт відчуження майна, відповідачем, на користь третіх осіб, а саме на користь сина відповідача ОСОБА_4 шляхом укладання Договору дарування квартири від 29.12.2015 р. №2691, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна № 60393470 від 01.06.2016 р. Відчуження права власності відповідачем на користь третьої особи, може свідчить про намір обдаровуваної особи уникнути реституцї.

Сторони в судове засідання не з'явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову слід задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Тобто, з огляду на значність розміру ціни позову, та те що вказане майно є предметом позову, та враховуючи обставини, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду у разі задоволення вимог суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача та забезпечити його позов.

Враховуючи вище наведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування та зобовязання повернути майно задовольнити.

Накласти арешт на квартиру №137, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, будинок 18.

Заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчудження квартири №137, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 18.

Ухвала може бути предявлена до виконання протягом 1 року.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційного скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали особою, яка її оскаржує.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.Я.Волчко