Справа №: 615/265/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2016 р. м. Валки
Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого, судді Товстолужського О.В.,
при секретареві Неділько І.О.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми за договором позики,
25.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми за договором позики.
В позові зазначено, що 18.05.2014 року ОСОБА_2 взяв у позику у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 820 доларів США, що було еквівалентно сумі 10 000 гривень на дату взяття грошей, про що було складено письмову розписку ОСОБА_2 В розписці ОСОБА_2 взяв на себе зобовязання повернути взяту грошову суму у повному розмірі ОСОБА_1 до 18.08.2014 року. З того часу ОСОБА_2 використовуючи довіру ОСОБА_1, неодноразово в усній формі продовжував строк повернення грошей посилаючись на неможливість заробити дану суму. При цьому ОСОБА_2 обіцяв повернути гроші у повному обсязі при першій можливості. В останнє ОСОБА_2 усно обіцяв повернути гроші у повному обсязі до 01.12.2015 року, але не повернув.
ОСОБА_1 вимагає стягнути на його користь з ОСОБА_2 грошову суму в гривнях еквіваленту взятих ним в борг 820 доларів США на день ухвалення рішення судом у справі.
В судовому позивач ОСОБА_1 зазначені в позові обставини підтримав, просив задовольнити позов. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи судом повідомлявся належним чином, судова повістка була повернута на адресу Валківського районного суду за закінченням терміну зберігання на поштовому відділені.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 було надано ОСОБА_2 позику, яка була оформлена у вигляді розписки від 18.05.2014 року. Відповідно до боргової розписки ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 в борг грошову суму у розмірі 820 доларів США, зобовязався повернути кошти у строк до 18.08.2014 року. Зазначені обставини підтверджуються власноручно написаною розпискою. (а.с.6). Оригінал розписки судом оглянутий в судовому засіданні.
Однак відповідач зобов'язань за договором позики (борговою розпискою) ані у визначений строк, ані до теперішнього часу не виконав, позичені кошти не повернув.
Так як відповідач ОСОБА_2 кошти позивачу не повернув, то ОСОБА_1 28.12.2015 року, відповідачу направив письмову вимогу про повернення коштів, що підтверджується рекомендованим листом, однак лист було повернено позивачу. (а.с.7-8).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Статтею 1049 ЦК України передбачений обов'язок позичальника повернути позику, а саме: позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з положеннями ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63 цс 13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім зобовязанням, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Крім того, суд враховує, що згідно роз'яснень п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 року - у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суду слід у мотивувальній частині рішення суду навести розрахунки з переведення іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Згідно даних, розміщених на офіційному веб-сайті Національного банку України на 27.04.2016 року встановлює такі офіційні курси гривні до іноземної валюти: 1 долар США дорівнює 25 грн. 301814 коп. Отже, еквівалент 820 доларів США, що за курсом НБУ на 27.04.2016 року складає 20 747 грн. 50 коп.
Таким чином, відповідач порушив грошове зобовязання перед позивачем в результаті чого має борг у розмірі 820 доларів США, що дорівнює 20 747 грн. 50 коп., який підлягає стягненню, а тому позов підлягає задоволенню.
Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Керуючись ст.ст. 212-215, 218 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, грошову суму 20 747 грн. 50 коп., по курсу НБУ на 27.04.2016 року 25 грн. 301814 коп. за 1 долар США, що еквівалентно 820 доларам США на день ухвалення рішення.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копій.

Суддя: ОСОБА_3