Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2191/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Трагнюк В.Р., при секретарі Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачам належить на праві власності навіс для сіна, площею 517 кв. м, 1982 року побудови, за адресою: с. Тісобикень, вул. Нова, б/н Виноградівського району Закарпатської області, який вони отримали від товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Прикордонник», що стверджується актом від 30.11.2001 року. Починаючи з 2001 року позивач на підставі усної домовленості фактично добросовісно, відкрито, безперервно користується даним нерухомим майном, у звязку з чим просить визнати за ним право власності за набувальною давністю.

Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідачі також в судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову визнають.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Актом від 30 листопада 2001 року комісії ТОВ «Агрофірми Прикордонник» було передано із балансу у власність ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 навіс для сіна, 1982 року побудови, як власникам майнового паю (а.с.5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16). Поряд з цим ОСОБА_8 згідно копії свідоцтва про смерть значиться померлим ще у 1996 році (а.с.26). Отже зазначений акт в частині передачі майна ОСОБА_8 суд не приймає, як належний й допустимий доказ, відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

За обставинами позову, які визнаються відповідачами, позивач на підставі усного договору з відповідачами з 2001 року почав користуватись даним нерухомим майном. Згідно довідки ТзОВ Агрофірми «Прикордонник» № 1 від 22 грудня 2015 року, ОСОБА_1 з 2001 року використовує спірне нерухоме майно (а.с.30). В той же час така довідка не підтверджує добросовісність позивача на заволодіння чужим майном, відкритість та безперервність його володіння протягом більше 10 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває права власності на це майно (набувальна давність).

Набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю.

Отже в даному випадку відсутні підстави визначені законом, за яких особа набуває право власності за набувальною давністю, оскільки як вбачається з обставин позову, які визнаються сторонами, позивач користувався спірним майном на підставі договору оренди.

Визнання відповідачами позову суперечить закону, у звязку з чим відсутні правові підстави для застосування ч. 4 ст. 174 ЦПК України у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

В ухвалі суду від 19.08.2016 року позивачу вказувалось на необхідність зазначити докази у підтвердження відкритого, безперервного володіння спірним майном (а.с.45). В свою чергу позивач скористався своїми правами на власний розсуд, жодні докази на підтвердження обставин відкритого, безперервного володіння спірним майном з 2001 року, не подав (а.с.47-48).

За встановлених обставин та недоведеністю позивачем заявлених вимог, встановлення судом обставин, які виключають застосування до даних правовідносин ст. 344 ЦПК України, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання за ним права власності за набувальною давністю на навіс для сіна літери «А», площею 517 кв. м, 1982 року побудови, який знаходиться за адресою: с. Тісобикень, вул. Нова, б/н Виноградівського району Закарпатської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

ГоловуючийОСОБА_9