РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

05.05.2016 м.Львів

Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого судді Масендич В.В.

при секретарі Левицькому М.І.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Левик С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що 01.12.2011 року було розірвано шлюб між позивачкою та відповідачем. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є дитиною-інвалідом категорії «А» (діти з надзвичайно високою мірою втрати здоров'я , нездатні до самообслуговування та залежні від стороннього догляду). Відповідач покинув родину, коли дітям було 8 місяців та повністю самоусунувся від участі у житті та вихованні дітей. Франківським районним судом м.Львова у жовтні 2008р. було винесено рішення про стягнення на користь позивачки з відповідача аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/2 усіх видів його доходу до досягнення ними повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Проте, відповідач ухилявся від сплати аліментів та за період з 01.01.2009р. по 31.12.2010р. був борг по сплаті аліментів. За 8 років відповідач жодного разу не відвідував дітей на день народження, Новий рік, не бував у школі та не цікавився успіхами дітей, жодного разу не супроводжував своїх дітей на додаткові заняття, не цікавився станом їхнього здоров'я та не долучався до лікування дітей ні фінансово, ні фізично. Усі матеріальні видатки, виховання та навчання дітей покладені виключно на позивачку.

Також позивачка зазначає, що з 2009р. органами опіки Франківської РА м.Львова неодноразово відповідачу скеровувались виклики та призначались способи участі у житті та вихованні дітей, проте відповідач ігнорував виклики на комісію у справах дітей, рішення комісії не виконував. Крім цього, у грудні 2011 року піднімалось питання про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав і йому було встановлено способи участі у житті дітей, дні та години відвідування, повторно у червні 2015р., проте жодних змін у стосунку ОСОБА_3 до своїх дітей не відбулось. Було складено протоколи органами опіки Франківської РА м.Львова, у яких було зафіксовано факти ухилення відповідача від виконання ним батьківських обов'язків та невиконання рішень органу опіки. Позивачка вказує, що за весь час вона двічі власним коштом купувала дитині цифрові слухові апарати (на сьогодні така заміна коштує 213450 грн.), забезпечила дитині проходження сеансів психологічної реабілітації (дельфінотерапія), які необхідно проходити щороку для утримання позитивної динаміки розвитку, неодноразово самостійно без участі відповідача забезпечувала стаціонарне лікування дітей, а саме тричі у 2011-2012рр., в лютому 2015р. та в травні 2015р. Жодного разу відповідач не відвідував дитину у лікарні та не надавав необхідної фінансової та фізичної допомоги. Крім цього, позивачці допомагає із дітьми ОСОБА_6, яка з 2013 р. водить Артура-Іллю до школи та на додаткові заняття та позивачка змушена матеріально винагороджувати цю допомогу. Проте, ОСОБА_6 має основну роботу та через її зайнятість син позивачки пропустив 19 навчальних днів з 33-х через те, що не було кому завести його до навчального закладу, хоча органом опіки саме відповідача було зобов'язано водити та забирати здорового сина до школи. Також, у 2015р. пішов до школи син-інвалід ОСОБА_5, який навчається у першому спеціалізованому класі на базі загальноосвітньої школи «Надія». Із цим сином позивачці допомагає ОСОБА_8, чиї послуги позивачка також оплачує.

20.07.2015р. рішенням Апеляційного суду м.Львова було винесено рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки 18823 грн. на лікування дитини-інваліда ОСОБА_5 Антонія-Тимура. Проте відповідач злісно ухиляється від виконання рішення суду. Відтак, відкрито кримінальне провадження згідно ст. 382 ч.1 КК України про ухилення від виконання рішення суду боржником ОСОБА_3 та накладено арешт на майно та банківський рахунок відповідача.

20.10.2015р. за №35-3548 органом опіки Франківської РА м.Львова з урахуванням усіх поданих фактів та документів, було винесено рішення про видачу висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітніх синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. Просить позов задоволити, та позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., та дитини-інваліда ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, проти розгляду справи у відсутності відповідача не заперечила.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що зокрема підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення та оголошенням в газету «Високий Замок» від 05.04.2016 року. На підставі ст. 224 ЦПК України суд, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради позов підтримав, просив такий задоволити.

Заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно рішення Франківського районного суду м.Львова від 01.12.2011р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22.08.2007р. та свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.08.2007 р., у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народилось двоє синів - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки №861 від 27.10.2015р., діти - ОСОБА_5. та ОСОБА_4. зареєстровані разом із матір'ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1.

Згідно медичних довідок долучених позивачкою до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., є дитиною-інвалідом категорії «А» якому діагностовано двобічна хронічна сенсоневральна приглухуватість ІІІ-ІV степені, затримка психомовного розвитку, а також у дитини вроджена вада серця - Тетрада Фалло. Крім цього, згідно довідки №3 від 27.01.2015р. виданої Комунальною 5-тою міською клінічною лікарнею м.Львова, батько здоров'ям дітей не цікавиться, медичні обстеження не проходить, відсутній при огляді дітей дома.

У зв'язку з діагнозом двобічної сенсоневральної приглухуватості ІІІ-ІV ступенів, пацієнт ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_1, потребує бінаурального слухопротезування слуховими апаратами Naida S IX UP (2 шт.) загальною вартістю 213450,00 грн., що стверджується довідкою виданою спеціалістом по підбору слухових апаратів ОСОБА_10

Згідно довідки від 18.11.2015р. №431 вбачається, що ОСОБА_5 дійсно навчається в спеціалізованій школі «Надія» з поглибленим вивченням предметів еколого-правового профілю м.Львова у 1 класі. Батько дитини навчанням не цікавиться та жодного разу не був у школі.

Також, згідно довідки №02-07/625 від 22.12.2014р. та довідки від 12.01.2015р. ОСОБА_4 навчався у ЛДК СЗШ №3 з жовтня 2012р. у групі короткотривалого перебування для дітей п'ятирічного віку, з вересня 2013р. у першому та відповідно другому класі школи. Весь цей час вихованням дитини займалась мама ОСОБА_1 та няня ОСОБА_6 Батько дитини, ОСОБА_3 жодного разу дитиною не цікавився. Також, ОСОБА_4. тренується у ДЮСК «Сьогун» у секції карате з вересня 2013р. по теперішній час. За весь цей час вихованням дитини займалась мама ОСОБА_1 та його няня ОСОБА_6 Батько дитини, ОСОБА_3 дитиною жодного разу не цікавився.

Як вбачається із протоколу №28 від 15.12.2011р., листа-відповіді №35-6525 від 22.12.2011р. та розпорядження №297 від 25.06.2015р., Органом опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради розглядалось питання про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав і йому було встановлено способи участі у житті дітей, дні та години відвідування. В подальшому, Органом опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради складено акти соціального інспектування, у яких зафіксовано факти ухиляння ОСОБА_3 від виконання ним батьківських обов'язків та невиконання рішень Органу опіки та піклування ФРА ЛМР.

20.07.2015р. рішенням Апеляційного суду Львівської області винесено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 18823,16грн. на лікування дитини-інваліда ОСОБА_5.

Як вбачається із постанов від 14.08.2015р. НОМЕР_3 державним виконавцем Франківського ВДВС ЛМУЮ відкрито виконавче провадження стосовно ОСОБА_3 та накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Крім цього, відносно ОСОБА_3 відкрито кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0002925 від 09.10.2015р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 382 КК України тобто за невиконання судового рішення.

20.10.2015 року Органом опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради винесено рішення про видачу висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітніх синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.

Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), "дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості".

Закон України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"від 30.03.2007р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Разом з тим, враховуючи положення п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

З наданих суду пояснень позивачки та досліджених доказів, вбачається, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своїх неповнолітніх синів, не цікавиться їх духовним та фізичним розвитком, не цікавиться їх здоров'ям та навчанням, не надає матеріальну допомогу, а тому позов підставний та підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відтак, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь держави 487,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 15, 169, 209, 212-215, 224-226, 255 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.)

Заяву про перегляд цього заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до Франківського районного суду м. Львова.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Масендич В.В.