Справа № 378/320/15-ц Головуючий у І інстанції Гуртовенко Р.В.
Провадження № 22-ц/780/3783/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 11.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держземагенства у Київській області на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 16 червня 2015 року у справі за позовом прокурора Ставищенського району Київської області в інтересах держави до ОСОБА_5, Головного Управління Держземагенства України в Київській області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ Держземагенства України в Ставищенському районі Київської області, Реєстраційна служба Ставищенського районного управління юстиції в Київській області, селянське фермерське господарство "Колос" про визнання недійсними та скасування наказів Головного управління Держемагенства України в Київській області, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року прокурор Ставишенського району Київської області в інтересах держави звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, Головного Управління Держземагенства України в Київській області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ Держземагенства України в Ставищенському районі Київської області, Реєстраційна служба Ставищенського РУЮ в Київській області, СФГ "Колос" про визнання недійсними та скасування наказів Головного управління Держемагенства України в Київській області, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позову вказував, що на підставі наказу Головного управління Держземагентства України у Київській області від 25 лютого 2014 року ОСОБА_5 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, а наказом від 28 жовтня 2014 року затверджено документацію із землеустрою та передачу йому в оренду земельної ділянки загальною площею 19,5000 га для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Ставищенської селищної ради Київської області, а 04 листопада 2014 року між сторонами укладено договір оренди цієї земельної ділянки строком на 49 років.

Прокуратурою встановлено порушення земельного законодавства під час відведення та передачі в оренду відповідачу цієї земельної ділянки, оскаржувані накази прийняті незаконно, всупереч вимогам закону та інтересам держави, оскільки відповідач із заявами про отримання в оренду землі у встановленому порядку не звертався, не обґрунтовував розміри необхідної йому земельної ділянки, крім того, надана йому земельна ділянка є частиною земельної ділянки, яка належить на праві постійного користування СФГ «Колос».

Просив визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держземагентства України у Київській області від 25 лютого 2014 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держземагентства України в Київській області від 28 жовтня 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», визнати недійсним договір оренди землі від 04 листопада 2014 року, укладений між Головним управлінням Держземагентства України у Київській області та ОСОБА_5 та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Ставищенського РУЮ Київської області від 27 листопада 2014 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 16 червня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним та скасовано наказ Головного управління Держземагентства України у Київській області «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 25.02.2014 року №КИ/:02:005/00014443.

Визнано недійсним та скасовано наказ Головного управління Держземагенства України в Київській області «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» від 28.10.2014 року №10-8740/15-14-сг.

Визнано недійсним договір оренди землі від 04.11.2014 року, укладений між Головним управлінням Держземагенства України у Київській області та ОСОБА_5 і зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна на підставі рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень державного реєстратора реєстраційної служби Ставищенського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_6 індексний номер: 17548072 від 27.11.2014 року.

Скасовано рішення державного реєстратора реєстраційної служби Ставищенського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_6, індексний номер: 17548072 від 27.11.2014 року про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0106.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду Головне управління держземагенства у Київській області у своїй апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини справи, зокрема ГУ Держземагенства у Київській області є належним розпорядником спірної землі у відповідності до законодавства України. Вважає, що прокурором Ставищенського району не наведено жодних підстав та доказів для свого звернення до суду із даним позовом в інтересах держави.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 12 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року скасовано рішення апеляційного суду Київської області від 12 листопада 2015 року, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено та вбачається із матеріалів справи, що на підставі державного акту на право користування землею від 1992 року серії Б №027818 ОСОБА_7 для ведення селянського фермерського господарства було надано у постійне користування земельну ділянку площею 23,9217 га, що знаходиться на території Ставищенської селищної ради Ставищенського району Київської області (а. с. 13-14, 93-94, 97-103).

15 лютого 1993 року розпорядженням Представника Президента України в Ставищенському районі Київської області за №34 зареєстровано селянське фермерське господарство "Колос", головою якого став ОСОБА_7. Рішенням Ставищенської районної ради 15 сесії 21 скликання від 14.02.1993 року йому було виділено із земель запасу району земельну ділянку площею 23,9 га. Згідно виписки з протоколу 11 сесії 21 скликання Ставищенської селищної ради від 16 жовтня 1992 року вирішено дати згоду на виділення земельної ділянки для ведення селянського фермерського господарства ОСОБА_7 площею 23,9 га та перенесено межі земельної ділянки в натурі на місцевість (а. с. 11-12, 89-92, 94-96). Рішення про припинення права користування земельною ділянкою СФГ "Колос", наданої ОСОБА_7 для ведення селянського фермерського господарства, Ставищенською районною радою та Ставищенською райдержадміністрацією не приймались (а. с. 86-87).

08 березня 2012 року ОСОБА_7 помер (а. с. 173). Головою СФГ "Колос" є ОСОБА_8, що підтверджується статутом господарства, відповідними наказом та рішенням про її призначення головою даного господарства. (а. с. 17-18, 165-172, 175-176).

Державним реєстратором юридичних та фізичних осіб-підприємців Ставищенського районного управління юстиції реєстрація селянських фермерських господарств, засновником яких є ОСОБА_5 впродовж 2013-2015 років не проводилась (лист № 04.03-02/1 від 11.02.2015 р.) (а. с. 16).

ОСОБА_5 із заявами про отримання у власність або оренду земельної ділянки з метою ведення фермерського господарства до Ставищенської районної державної адміністрації та Ставищенської селищної ради не звертався, що підтверджується листами №62 від 10.02.2015 року та № 06-20/183 від 13.02.2015 року (а. с. 15, 19).

Згідно довідки державного інспектора інспекції сільського господарства в Київській області від 25.03.2015 року №3 за ОСОБА_5 сільськогосподарська техніка не зареєстрована (а. с. 22).

Наказом Головного управління Держземагенства України в Київській області від 25.02.2014 року №КИ/:02:005/00014443 ОСОБА_5 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Ставищенської селищної ради Ставищенського району Київської області (а. с. 21, 135-164).

Наказом Головного управління Держземагенства України в Київській області від 28.10.2014 року №10-8740/15-14-сг надано в оренду ОСОБА_5 земельну ділянку площею 19,5000 га, кадастровим номером :02:005:0106 для ведення фермерського господарства на 49 років, що розташована на території Ставищенської селищної ради та укладено 04 листопада 2014 року відповідний договір оренди землі (а. с. 104-111). Право оренди даної земельної ділянки ОСОБА_5, як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна, було зареєстроване 27.11.2014 року (а. с. 10).

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:005:0106, надана в оренду ОСОБА_5, являється частиною земельної ділянки, що була надана в постійне користування ОСОБА_7, який створив СФГ "Колос", площею 23,9217 га, на праві постійного користування згідно державного акту про право постійного користування землею від 1992 року серії Б № 027818, що підтверджується листом ФОП ОСОБА_9, який на замовлення голови СФГ "Колос" ОСОБА_8 розробляє технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно державного акту на право постійного користування землею виданого засновнику фермерського господарства ОСОБА_7 та матеріалами технічної документації (а. с. 20, 203-204).

СФГ "Колос" використовує земельну ділянку на праві постійного користування із моменту його державної реєстрації і по даний час, що підтверджується заявою члена СФГ "Колос" від 06.02.2015 року та листом начальника відділу Держземагенства у Ставищенському районі № 10-1024-0.2-212/2-15 від 19.02.2015 року про те, що інформація про вилучення земельних ділянок наданих засновнику СФГ "Колос" у відділі відсутня (а. с. 200-202).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачем - Головним управлінням Держземагентства України у Київській області - видано наказ за № КИ/:02:005/00014443 від 25.02.2014 року всупереч вимогам законодавства України, а саме: ст.ст. 1, 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство».

Зокрема, в поданому ОСОБА_5 клопотанні про надання дозволу на розробку документації із землеустрою не обґрунтовано розміри вищевказаної земельної ділянки з урахуванням можливості її обробітку, необхідність отримання такої площі земельної ділянки, не зазначено при цьому самі перспективи діяльності фермерського господарства. Крім того, ОСОБА_5 не має можливості займатися фермерським господарством, так, як в останнього відсутня сільськогосподарська техніка та інші засоби для обробітку земель, що підтверджується листом державного інспектора відділу Державної інспекції сільського господарства в Київській області. ОСОБА_5 із заявами про отримання (придбання) у власність або оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства до Ставищенської районної державної адміністрації та Ставищенської селищної ради не звертався (листи № 06-20/183 від 13.02.2015 року, № 62 від 10.02.2015 року відповідно). Державним реєстратором юридичних та фізичних осіб-підприємців Ставищенського районного управління юстиції реєстрація селянських фермерських господарств, засновником яких є ОСОБА_5 впродовж 2013-2015 років не проводилась (лист № 04.03-02/1 від 11.02.2015 р.).

А отже, це свідчить про порушення встановленого Законом України "Про фермерське господарство" порядку отримання земельних ділянок для здійснення фермерського господарства, що в свою чергу свідчить про недотримання порядку набуття і реалізації права на землю.

Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що наказ Головного управління Держземагенства в Київській області №10-8740/15-14-сг від 28.10.2014 року про затвердження документації із землеустрою та передачу в оренду ОСОБА_5 земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0106 загальною площею 19, 5000 га, відповідно, прийнято з порушенням ст. ст. 116 ч. 5, 123 ч. 2 ЗК України, оскільки вказана земельна ділянка у СФГ "Колос" у встановленому законом порядку не вилучалась, відмова від права користування останнім не надавалась.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Відповідно до Закону України "Про фермерське господарство" порядок створення фермерського господарства визначено у розділі ІІ. При цьому, у ч. 1 ст. 7 вказаного Закону визначено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. У заяві зазначається: бажаний розмір і місце розташування земельної ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне отримання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство" заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону.

Порядок державної реєстрації фермерського господарства визначено у ст. 8 зазначеного Закону згідно якої, після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

За змістом статей 92, 95 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно до частини третьої статті 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно до вимог частини першої статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Отже, при вирішенні позовних вимог про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства застосуванню підлягають правила надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, згідно із статтею 7 Закону № 973-IV, як спеціального по відношенню до статті 123 ЗК України.

Таким чином, за змістом статей 1, 7, 8 Закону № 973-IV заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити комплекс передбачених частиною першою статті 7 Закону № 973-IV умов і обставин. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування (а в разі переданого на розгляд суду спору - суд) повинен дати оцінку обставинам і умовам, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів.

За наслідками зазначеної перевірки орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. У протилежному випадку відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб'єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов'язковою процедурою - без проведення земельних торгів.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 03 лютого 2016 року, справа № 6-2902цс15, яка, з урахуванням ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для врахування.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про недотримання ст. 7, 8 Закону № 973-IV "Про фермерське господарство", ст. ст. 116, 123 ЗК України при наданні ОСОБА_5 спірної земельної ділянки без відповідного погодження та дозволу органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування та з формальним підходом до вирішення відповідної заяви громадянина, є обґрунтованими та такими, що не спростовуються доводами апеляційнї скарги.

Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено, що земельна ділянка передана відповідачеві фактично накладається на земельну ділянку яка перебуває у користуванні СФГ «Колос», і така земельна ділянка має відповідні обмеження стосовно її передачі у власність чи користування інших осіб, відмінних від СФГ «Колос», так як вона не є вільною від використання і її передача без попереднього вилучення у СФГ «Колос» не передбачена чинним законодавством України.

Оскільки, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на наявних у справі доказах, доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, а відтак вимоги апеляційної скарги задоволені бути не можуть.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Київській області - відхилити.

Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: К.П.Приходько

ОСОБА_2