Справа № 495/7399/16-ц
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

17.10.2016 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Боярського О.О.,

при секретарі Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському заяву ОСОБА_1 Єфімія Наумовича про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 Єфімія Наумовича до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики (розпискою), а саме просить суд: стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 в національній грошовій одиниці України за офіційним курсом валюти на день стягнення судом боргу за договором позики (розпискою) від 24.01.2007 року основний борг в сумі еквівалентній 11525 доларів США, проценти за порушення грошового зобовязання в сумі еквівалентній 576,25 доларів США, а всього стягнути суму еквівалентну 24334,98 доларів США; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 6036,66 грн.

В обґрунтування вимог позову ОСОБА_1 вказує, що між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики (розписку) грошових коштів від 24.01.2007 року, за яким останній отримав від позивача 11525, 00 доларів США, строком до 01.03.2007 року зі сплатою 5% від займаної суми в разі неповернення грошових коштів у встановлений договором строк. Внаслідок порушення ОСОБА_2 умов договору позики (розписки), виникла заборгованість станом на 01.08.2016 року в розмірі 24334,98 доларів США, що за офіційним курсом валют НБУ складає 603665,68 гривень.

В добровільному порядку повернути заборгованість за договором позики (розпискою) відповідач відмовляється, що і стало підставою для звернення позивача із вказаним позовом до суду.

Таким чином, з метою забезпечення позову позивач змушений звернутися з вищевказаною заявою, а саме просить накласти арешт на належне ОСОБА_2 на праві приватної власності рухоме та нерухоме майно та заборонити ОСОБА_2 тимчасово виїзд за кордон до вирішення спору за вищевказаним цивільним позовом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову має містити відомості про: вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В заяві не вказані причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов - недостатнім є обґрунтування забезпечення позову у виді накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно. Крім того, не зазначені інші відомості, потрібні для забезпечення позову - вид майна, на яке потрібно накласти арешт, місце його знаходження. Арешт всього рухомого та нерухомого майна відповідача може призвести до порушення принципу співмірності виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Крім того позивач просить обмежити відповідача ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до вирішення спору по справі за позовною заявою ОСОБА_1 Єфімія Наумовича до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики .

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено можливість обмеження виїзду із України громадян, щодо яких подано цивільний позов до суду до закінчення провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Перелік видів забезпечення позову визначено ст. 152 ЦПК України. Серед видів такого забезпечення у ст.152 ЦПК України не передбачено вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

В цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст.151-153 ЦПК України, застосовувати такий вид забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України.

Згідно положень статті 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд має право тимчасово обмежити боржника - фізичну особу або керівника - юридичної особи у праві виїзду за межі України лише на стадії виконання судового рішення.

За таких підстав у задоволенні заяви про забезпечення позову та про обмеження відповідача ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 151,153, 293 - 294 ЦПК України, суд. -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 Єфімія Наумовича про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 Єфімія Наумовича до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: