Справа № 177/1647/16-ц
Провадження № 2-з/177/15/16
У Х В А Л А

28.10.2016

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Коваль Н. В.

за участі: секретаря Зборівської І. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу по розписці та відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу по розписці та відшкодування матеріальної шкоди.

28.10.2016 року через канцелярію суду представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надала заяву про забезпечення позову та просила суд накласти арешт на нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_3 та знаходиться у її власності, а саме на квартиру АДРЕСА_1 та на нерухоме майно, житловий будинок за адресою провулок 2-й Зелений, 9 с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, справа розглянута за відсутності сторін.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути, зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3)встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам;

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дана заява не підлягає задоволенню з наступних законних підстав.

У п.п. 3,4 постанови Пленуму Верховного Суду №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року роз'яснено, що згідно п.1, ч.1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем для підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднена виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом майнового характеру просить стягнути з відповідача заборгованість по розписці та відшкодувати матеріальну шкоду.

Отже зазначене представником позивача нерухоме майно не є предметом судового розгляду, отже такий вид забезпечення позову як накладення арешту на нього не може бути застосовано.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними.

Вказуючи на вид забезпечення позову накладення арешту на майно представник позивача, не надає відомості про його вартість, що позбавляє суд можливості вирішити питання щодо співмірності забезпечення позову заявленим вимогам.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу по розписці та відшкодування матеріальної шкоди, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: