АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 766/4527/16-ц Головуючий в І інстанції: Спічак О.Б. Номер провадження: 22-ц/791/2083/16 Доповідач: Вейтас І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1,
суддів: ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар -ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2016 року ОСОБА_6 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_8, 14.08.2009 року. В 2013 року шлюб між подружжям було розірвано. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 29 березня 2010 року з відповідача було стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина має слабке здоровя, перебуває на диспансерному обліку, що потребує додаткових витрат на придбання ліків, згідно до встановлених діагнозів дитина потребує санаторне-курортне лікування. Відповідач участі у додаткових витратах, які несе вона, не бере. В звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину у розмірі 13605,00 грн. та судові витрати.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30 серпня 2015 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 11065 гривень та судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_8 в апеляційній скарзі вказує, що судом неповно зясовано обставини справи, в результаті чого безпідставно стягнуто кошти які позивач ще не понесла на санаторно-курортне лікування дитини, разом з перебуванням матері в санаторно-курортному закладі, позивачем надано чеки на придбання ліків, за якими вже стягнуто з нього додаткові витрати рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 20 листопада 2015 року, також вказує, що судом не враховано його матеріальний стан та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_6 у задоволенні позову в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_9, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просить рішення суду залишити без змін, як таке, що постановлено відповідно до вимог законодавства.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін та представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, що складаються з 50% витрат понесених позивачем на придбання ліків в сумі 3137 гривень та 50% передбачуваних витрат на передбачуване санаторно-курортне лікування дитини в сумі 7928 гривень. Однак в повному обсязі з таким висновком суду колегія суддів не може погодитись, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2008 року, рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 31 жовтня 2013 року шлюб між ними розірвано.

Відповідно до актового запису № 824 від 26.08.2009 року батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 29.03.2010 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_8 в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 12.02.2010 року та по досягнення повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог статті ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також з той батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину,можуть бути документи, які свідчать про витрати на її навчання у платному навчальному закладі, на проведення з нею додаткових занять, на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини, і спеціальних допоміжних засобів, необхідних для дитини з вадами фізичного розвитку, висновки МСЕК, судово-медичної експертизи, довідки медичних закладів, а також інші документи, які підтверджують те, що дитина страждає на тяжке захворювання або їй заподіяно травму, і свідчать про необхідність у зв'язку з цим збільшення витрат на придбання ліків, спеціальний медичний і звичайний догляд за дитиною, її побутове обслуговування, санаторно-курортне лікування тощо.

Як зазначено у виписці з історії розвитку дитини ОСОБА_8 дитина хворіє, перебуває на диспансерному обліку з діагнозами: синдром рухових відхилень, гострий ринофаренгит та інші.

Позивачем надано оригінали чеків на придбання ліків на суму 6275 гривень, які відповідають призначенням лікарів згідно рецептів, що підтверджується виписками з медичних карток. Доводи відповідача, що позивачем надано чеки на придбання ліків, за якими вже стягнуто з нього додаткові витрати рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 20 листопада 2015 року, колегія суддів не бере до уваги, оскільки зазначені в даному позові витрати не були враховані попереднім рішенням суду в тому числі понесені позивачем після його ухвалення.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду про стягнення з відповідача додаткових витрат, повязаних з лікуванням дитини в сумі 3137 гривень. В цій частині рішення суду постановлено правильно у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів, досліджених в судовому засіданні

Разом з тим, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що судом передчасно стягнуто з відповідача витрати на санаторно-курортне лікування дитини, розмір яких не доведений позивачем.

Статтею 60 ЦПК України закріплено обов'язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Суд першої інстанції не врахував, що наявна в матеріалах справи довідка для одержання путівки ОСОБА_10 в санаторії гастроентерологічного профілю (а.с.34) не є доказом того, що позивачка понесла витрати у зв'язку з наданням її дочці санаторно-курортного лікування, оскільки не містить доказів про факт надання такого лікування, її вартість та інші пов'язані з ним витрати.

На підтвердження розміру витрат, які необхідно понести для санаторно-курортного лікування дитини позивач надала к/копії додатків до наказу ДП «Санаторно-курортний комплекс «Моршинкурорт» про ціни на проживання та лікування в санаторіях вказаного санаторно-курортного комплексу, в якому міститься перелік санаторіїв, розташованих в м.Моршин з різними категоріями номерів.

При цьому позивачкою не доведено необхідність та майбутнє проходження санаторно-курортного лікування саме в тому санаторії, який нею зазначено, з визначеною категорією номеру та відповідно його вартістю.

Також позивачкою не доведена необхідність обовязкового супроводу нею дитини під час перебування в санаторії за рахунок покриття частини витрат відповідачем на перебування матері в санаторії та неможливість проходження дитини санаторно-курортного лікування в дитячому санаторії. Крім того, не встановлена неможливість отримання позивачем чи відповідачем санаторно-курортного лікування дитини за рахунок часткового відшкодування коштів фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що судом передчасно стягнуто з відповідача передбачувані витрати на санаторно-курортне лікування дитини, розрахунок та обґрунтування яких не доведений позивачем, тому рішення суду в даній частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог, що не позбавляє позивача права на стягнення вказаних витрат в разі їх понесення.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

У зв'язку із частковим скасуванням рішення суду першої інстанції, та частковим задоволенням позову судом першої інстанції, позов ОСОБА_6 задоволено на суму 3137 гривень, тому, відповідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до частини задоволених позовних вимог, а отже рішення суду в частині стягнення судових витрат необхідно змінити, зменшивши стягнуту суму з 551,20 гривень до 127,06 гривень.

Враховуючи викладене, на підставі ст.185 СК України, керуючись ст.303, п.2 ст. 307, п.2-4 ч.1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 серпня 2015 року в частині стягнення передбачуваних витрат в сумі 7928 гривень на санаторно-курортне лікування дитини скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_6 в стягненні з ОСОБА_5 передбачуваних витрат на санаторно-курортне лікування дитини.

Це ж рішення суду в частині стягнення судових витрат змінити, зменшивши стягнуту суму з 551,20 гривень до 127,06 гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: І.В.Склярська

ОСОБА_3