Справа № 308/6606/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 жовтня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів Бисага Т.Ю., Куцина М.М.

при секретарі Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 серпня 2016 року по справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою,-

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Страхова група «ТАС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.09.2012 р. приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_2 уклали договір страхування наземного транспорту № А 0298784. Відповідно до умов цього договору застрахованими являються ризики механічного пошкодження транспортного засобу марки BMW 520D, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що 17.12.2012 року на вул. Головній в с. Коритняни Ужгородського району сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 та застрахованого транспортного засобу BMW 520 D, р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 Стверджує, що вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2013 року. Зазначає, що в результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_3. Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент скоєння вищевказаного ДТП була застрахована у ТДВ СК «Київ РЕ» на страхову суму 49490,00 грн. На підставі договору страхування ПрАТ СГ «ТАС» відшкодовано шкоду, повязану із пошкодженням застрахованого транспортного засобу у розмірі 119500,00 грн. Претензія позивача про сплату фактично понесених витрат у порядку регресу на суму різниці між виплаченим страховим відшкодуванням та страховою сумою за полісом відповідача у розмірі 70010,00 залишилась без задоволення. Станом на день подання позову відшкодування заподіяної шкоди відповідачем на користь позивача не здійснене. Враховуючи вищевикладене, просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму 70010,00 грн.(сімдесят тисяч десять гривень ) 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 700,01 грн. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10 серпня 2016 року задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вул. Заньковецької, 3/94, м. Ужгород, на користь приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (р/р 265061819 в ПАТ «Райффайзен банк Аваль», м. Київ, МФО 380805, ) суму 70010 (сімдесят тисяч десять) гривень 00 копійок та 700 (сімсот) гривень 00 коп. судового збору.

ОСОБА_1 не погодився з цим рішенням, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріально та процесуального права. Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності. Однак з даним висновком суду першої інстанції не може повністю погодитись колегія суддів виходячи з наступного. Згідно приписів ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 28 вересня 2012 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ТАС» в особі директора Ужгородської філії ОСОБА_4 (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладеного договір добровільного страхування наземного транспорту КП/21, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом BMW 520 D, номер шасі (VIN-код) WBANX310X0C173120, 2008 року випуску. З урахуванням внесення страхувальником першого платежу 28 вересня 2012 року (а.с. 171) на виконання вимог п. 5 даного договору в силу положень п. 6 договір вступив у дію з 00-00 годин 29 вересня 2012 року. Внаслідок заміни номерного знаку АО1000ВС 13 грудня 2012 року ОСОБА_2 видано універсальні ДНЗ серії АОВС номер 2944 та пластикове свідоцтво серії САО номер 413748, а повернуто ДНЗ серії АОВС номер 1000, про що свідчать накладні відповідно від 13.12.2016 року за №65028 та №65044. (на звороті а.с. 133). Як встановлено з матеріалів справи, 17.12.2012 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «ВАЗ-2107», д/н НОМЕР_4 та рухаючись зі сторони с. Коритняни в напрямку с. Кінчеш, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення із автомобілем НОМЕР_5, який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП ОСОБА_5 та ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження, а також були завдані матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 11.3 Правил дорожнього руху. З матеріалів справи вбачається, що з наданого позивачем розрахунку суми страхового відшкодування (додатку №1 до страхового акту) вбачається, що розмір такого відшкодування визначений як різниця між ринковою вартістю ТЗ на момент ДТП (278 476 грн) і вартістю ТЗ у пошкодженому стані (130 500 грн.). При цьому зазначено, що вартість ТЗ у пошкодженому стані визначена на підставі висновку експертної компанії «Укравтоекспертиза» від 29.01.2013 №44. До позовних матеріалів позивач додав довідку експертної компанії «Укравтоекспертиза» від 29.01.2013 №44, з якої слідує, що вартість ТЗ у пошкодженому стані цією компанією визначалася на підставі наданих їй самим позивачем результатів триденних електронних торгів, проведених на інтернет-платформі «AUTOonline» Однак, таке визначення вартості ТЗ у пошкодженому стані проведено з порушенням вимог закону і умов Договору страхування. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Підпунктом 12.8.2.2. Договору страхування встановлено, що при знищенні застрахованого ТЗ внаслідок настання страхового ризику вартість залишків ТЗ визначається на підставі висновку експерта-оцінювача відповідно до діючого на дату настання страхового випадку ОСОБА_5 товарознавчої оцінки автотранспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України (а.с.10).

З пунктів 1.2. та 1.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України і Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092 слідує, що ця методика встановлює порядок оцінки (визначення вартості) дорожніх транспортних засобів (далі - ДТЗ), регламентує загальні принципи, методи оцінки та товарознавчих досліджень, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості ДТЗ. ОСОБА_6 є обов'язковими під час проведення товарознавчих досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки ДТЗ у випадках, передбачених законодавством України або угодами суб'єктів цивільно-правових відносин. Для визначення вартості ТЗ у пошкодженому стані Позивач в обовязковому порядку повинен був замовити проведення відповідного авто товарознавчого дослідження. Отже, визначення позивачем вартості залишків ТЗ , а відповідно і суми страхового відшкодування є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам законодавства й умовам Договору страхування. Крім цього, з наданого УДАІ УМВС України в Закарпатській області на вимогу суду довідки-рахунку серії ДПІ №700010 слідує, що з 26 вересня 2012 року страхувальник стала власником ТЗ, який був застрахований за договором страхування з 28 вересня 2012 року, при цьому з 26 вересня 2012 року для закріплення на вказаному ТЗ видано номерні знаки «Транзит» Т2МС2579. 04 жовтня 2012 року, тобто через шість днів після укладення Договору страхування, страхувальником вжиті заходи по державній реєстрації зазначеного ТЗ, номерні знаки «Транзит» Т2МС2579 повернено на склад Ужгородського МРЕВ УДАВ УМВС України в Закарпатській області, отримано новий реєстраційний н/з НОМЕР_6, та свідоцтво про державну реєстрацію серії САО №198544. З пункту 7 Договору страхування вбачається, що невідємною частиною цього договору є Додаток №3 (Акт огляду транспортного засобу при укладенні Договору страхування). В той же час, з Додатоку №3 до Договору страхування та наданих Позивачем фотознімків ТЗ, здійснених при огляді ТЗ й укладенні такого Договору слідує, що ТЗ вже 29.09.2012 року було присвоєно та видано реєстраційний номерний знак АО 1000ВС, що суперечить наданим з органу ДАІ документам. Таким чином, договір страхування не міг бути укладеним 28 вересня 2012 року через відсутність предмета страхування та невідємність умов цього Договору обєктивним обставинам справи.

Суд першої інстанції вищезазначених фактичних обставин справи та вимог закону не врахував, в рішенні не встановив фактів та не зазначив конкретних підстав для задоволення позовних вимог. З врахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову. Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права. Керуючись ст.ст. 307-309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 серпня 2016 року скасувати, відмовити в задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосереденьо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадяти днів.

Судді: