Справа № 452/1911/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"13" жовтня 2016 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Сенечина В.М.,

при секретарі Страхоцькій Т.А.,

з участю: позивачки ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Роздільненської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання недійсним Державного акта, визнання належності Державного акта та визнання права на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Роздільненської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання недійсним Державного акта, визнання належності Державного акта та визнання права на спадкове майно, посилаючись на те, що 10 жовтня 2002 року в с. Роздільне померла її тітка ОСОБА_3, по смерті якої відкрилась спадщина на дві земельні ділянки, площею 1,01 га та 1,57 га, призначені для ведення особистого підсобного господарства, одна з яких належала чоловікові, ОСОБА_4, що помер 20 вересня 1998 року, про що є відповідний документ.

Позивачка зазначає, що вона постійно проживала, як член сімї, разом із тіткою та дядьком в будинку на вул. Веселій, 24, в с. Роздільне, де мешкає і зараз, та перебувала на їхньому утриманні.

ОСОБА_1 вказує, що Державний акт на право власності на землю (серія ЛВ № 01256) був виданий 26 жовтня 2001 року, після смерті ОСОБА_4, і його слід визнати недійсним.

Крім того, Державний акт на право власності на землю (серія І-ЛВ № 051350) від 14 грудня 2001 року виданий на прізвище ОСОБА_5, в той час як в усіх документах імя тітки вказане ОСОБА_3.

Позивачка стверджує, що так, як після смерті чоловіка, тітка ОСОБА_3 успадкувала його земельну ділянку, то після її смерті, ОСОБА_1, яка з 1990 року проживала в будинку і перебувала на утриманні, має право на спадкування земельних ділянок, і, оскільки державним нотаріусом відмовлено в оформлені свідоцтва про право на спадкове майно, то ОСОБА_1 просить ухвалити відповідне рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 визнала позов ствердивши факт постійного проживання позивачки з 1990 року, як члена сімї, та перебувала на утриманні дядька та тітки аж до їх смерті.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 549 ЦК України (редакція 1963 року), який діяв до 1 січня 2004 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові якої не збігається з імям, по-батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у паспорті чи свідоцтві про народження.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня

1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян: чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Статтею 23 ЗК України (редакція 1992 року) передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Встановлено, що, 10 жовтня 2002 року в с. Роздільне померла тітка позивачки

ОСОБА_3, по смерті якої відкрилась спадщина на дві земельні ділянки, площею 1,01 га та 1,57 га, призначені для ведення особистого підсобного господарства, одна з яких належала чоловікові, ОСОБА_4, що помер 20 вересня 1998 року. ОСОБА_1 постійно проживала, як член сімї, разом із тіткою та дядьком в будинку на вул. Веселій, 24, в с. Роздільне, де мешкає і зараз, та перебувала на їхньому утриманні.

Державний акт на право власності на землю (серія ЛВ № 01256) був виданий 26 жовтня 2001 року, після смерті ОСОБА_4, і його слід визнати недійсним. Державний акт на право власності на землю (серія І-ЛВ № 051350) від 14 грудня 2001 року виданий на прізвище ОСОБА_5, в той час як в усіх документах імя тітки вказане ОСОБА_3.

Як зясовано в ході розгляду справи. Після смерті ОСОБА_4 його земельну ділянку успадкувала дружина, а по смерті останньої право на спадкове майно по закону отримала позивачка, яка перебувала на їх утриманні більше пяти років, постійно проживаючи, як член сімї, в будинку № 24 на вул. Веселій в с. Роздільне.

Державним нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про смерть ОСОБА_4 та ОСОБА_3, копіями їхніх Державних актів на землю, листом нотаріуса, довідками сільської ради

№ 02-2-127, 02-20-128, 02-20-197, копією списків пайовиків, копіями свідоцтв про народження ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_1, витягом із погосподарської книги, іншими доказами.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю (серія ЛВ № 01256), виданий Самбірською районною державною адміністрацією 26 жовтня 2001 року на імя ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 25 жовтня 2001 року № 663, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3696.

Встановити належність ОСОБА_3, яка померла 10 жовтня 2002 року, Держаного акта на право приватної власності на землю (серія І-ЛВ № 051350), виданого Самбірською райдержадміністрацією 14 грудня 2001 року на імя ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом майна ОСОБА_3, яка померла 10 жовтня 2002 року, право на земельні ділянки, загальною площею 1,57 га, в с. Роздільне Самбірського району Львівської області, призначених для ведення особистого підсобного господарства, які належали ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю (серія І-ЛВ № 051350), виданого Самбірською райдержадміністрацією 14 грудня 2001 року на підставі розпорядження голови Самбірської РДА № 764 від 10 грудня 2001 року та право на земельні ділянки, загальною площею 1,01 га, в с. Роздільне Самбірського району Львівської області. призначених для ведення особистого підсобного господарства, які належали ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю (серія ЛВ № 01256), виданого Самбірською райдержадміністрацією 26 жовтня 2001 року на підставі розпорядження голови Самбірської РДА № 663 від 25 жовтня 2001 року, у порядку спадкування за законом майна ОСОБА_3, котра померла 10 жовтня 2002 року, які вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, який помер 20 вересня 1998 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя