Справа № 307/2743/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

11 травня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Панька В.Ф.,

суддів - Ігнатюка Б.Ю., Куштана Б.П.,

при секретарі - Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду від 22 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди. Вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла їхня мати ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_4 помер їх батько ОСОБА_4, які проживали в будинку АДРЕСА_1. Після смерті матері спадщину прийняв батько, так як вони проживали самі, вели окреме господарство, заповіту мати не залишила, а в нотконтору з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. В подальшому батько нотаріально посвідченим заповітом заповів все своє майно, в тому числі житловий будинок з надвірними спорудами, йому і сестрі ОСОБА_5 та вони своєчасно звернулися в нотконтору з заявою про прийняття спадщини, хоча свідоцтво про право власності на спадкове майно ще не отримали. Однак відповідач зламав замок на спадковому будинку, самовільно захопив всі господарські будівлі та майно, яке знаходилося в будинку і на території дворогосподарства та присвоїв, а потім повністю зніс будинок, чим заподіяв матеріальну шкоду у виді вартості житлового будинку без надвірних споруд. Крім цього, при житті батька завіз в дворогосподарством батька 100 листів нового шифера, які склав у підвальному приміщенні будинку і мав намір використати для ремонту даху будинку, однак відповідач заволодів цим шифером, чим заподіяв йому матеріальну шкоду. В подальшому позивач уточнив і збільшив позовні вимоги посилаючись на те, що твердження відповідача про наявність суперечок між звітом про оцінку знесеного будинку і раніше поданим технічним паспортом будинку вважає безпідставні, оскільки як в звіті так і в технічному паспорті площа забудови вказана в розмірі саме 79.8 метра, однак в звіті також окремо наведено загальну площу будинку 121.40 м.кв., яка включає в себе не лише площу забудови на земельній ділянці, але і по поверхні площу всіх приміщень, в даному випадку також площу підвалу. Таким чином, просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заподіяну шкоду у виді вартості 1/2 частини спадщини по заповіту в будинку АДРЕСА_1 в розмірі 75640.19 гривень, а з урахуванням індексу інфляції в лютому-березні 2015 року 116.7% в розмірі 88271.88 гривень( 75640*116.7:100=88271.88). Зобов'язати відповідача ОСОБА_1 повернути 100 листів шиферу або стягнути вартість шиферу в сумі 12500 гривень. Стягнути з відповідача витрати по справі в сумі 4 717 гривень. Зазначеним рішенням суду першої інстанції позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 83606 (вісімдесят три тисячі шістсот шість тисяч 43 копійки в відшкодування майнової шкоди. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1368 гривень 93 копійки сплаченого судового збору та 1500 гривень сплачених витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги адвокатом. ОСОБА_1 не погодився з цим рішенням, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні вказаного позову. Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріально та процесуального права. Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Доводи апеляційної скарги апелянта зводяться до твердження того, що: суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що спірна будівля яка була розташована у дворі апелянта, та на земельній ділянці яка знаходиться у його постійному користуванні, яка була в аварійному стані, снігом роздавило покрівлю, стіни потріскалися та вкрилися плісенню; дана будівля несла конкретну безпосередню небезпеку як до по сторонніх людей, так і для апелянта особисто; суд не прийняв до уваги того факту, що існування у дворі апелянта аварійного будинку який був розташований на його земельній ділянці, від його будинку на відстані 1,5-2 метри; зазначає, що суд першої інстанції не правильно роз граничив етапи пов'язані з відкриттям спадщини ст. 1220 ЦК України; на день смерті матері позивачки ОСОБА_3 станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку №28 проживали відповідач ОСОБА_1, та їх батько ОСОБА_4, який відмовився від частки жінки після її смерті, таким чином подавши заяву на прийняття спадщини за законом та продовжуючи проживати у спадковому будинку апелянт прийняв ? частку матері після її смерті шляхом проживання у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України; позивач ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину не отримав, його частка нотаріусом не визначена, належним чином не зареєстрована; вважає спірну будівлю своєю на підставі рішення виконкому Криївської сільської ради від 15.06.2006 року за №9, згідно якого право власності на спірний будинок оформлено за апелянтом ОСОБА_1 та його дружиною. Однак, зазначені доводи не можуть бути прийняті до уваги на підставі наступного. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна з сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 є ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками значаться ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що стверджується даними свідоцтва про народження позивача( Т.1 а.с. 8). ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_3, що стверджується даними свідоцтва про її смерть (Т. 1 а.с.6). Відповідно до заповіту від 8 лютого 2005 року, посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Стойка Н.М. в реєстрі за №754, ОСОБА_3 заповіла своє майно, а саме земельні ділянки, які належать їй на праві власності, своєму чоловікові ОСОБА_1, а у випадку, якщо він помре раніше чи не прийме спадщину - заповідає їх сину ОСОБА_2, невістці ОСОБА_7, онукові ОСОБА_8, онукові ОСОБА_9, онуці ОСОБА_10 (Т.2 а.с.40). Згідно заяви ОСОБА_4 від 11 травня 2005 року, посвідченої та зареєстрованої державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори Черевко Л.В. в реєстрі за №1-628, ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_3 ( Т.2 а.с. 26). Згідно заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_5 від 19 серпня 2005 року, а також заяви ОСОБА_1 від 21 липня 2005 року, посвідчених та зареєстрованих державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори Черевко Л.В. в реєстрі за №1-1177 та 1-999, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 прийняли спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 (а.с.Т.2 а.с.27, 41). ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про його смерть (Т.1 а.с.7). Відповідно до заповіту від 11 травня 2005 року, посвідченого та зареєстрованого державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори Черевко Л.В. в реєстрі за №1-629, ОСОБА_4 заповів в рівних долях все своє майно сину ОСОБА_2 та доньці ОСОБА_5 (Т. а.с.14). Згідно заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_5 від 10 лютого 2006 року, а також заяви ОСОБА_1 від 21 липня 2005 року, посвідчених та зареєстрованих державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2, ОСОБА_5 прийняли спадщину за заповітом, а ОСОБА_1 прийняв спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 (Т. 1а.с.15, Т.2 а.с.28). Відповідно до технічного паспорту на будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, виготовленого Тячівським РПТІ станом на 6 квітня 2012 року, встановлено вартість будинку, його господарських будівель, їх характеристику із зазначенням площ, план будинку (Т.1 а.с.10-13). В акті обстеження комісії Кривської сільської ради від 15 червня 2012 року домогосподарства по АДРЕСА_1 зазначено, що житловий будинок, який належав померлому ОСОБА_4, зруйновано, і в наявності є будівлі: надвірна споруда - літня кухня, господарська будівля, колодязь (Т.1 а.с.16). З довідки виконкому Кривської сільської ради від 7 червня 2012 року за №897 вбачається, що згідно погосподарської книги Кривської сільської ради за особовим рахунком НОМЕР_1 знаходиться домогосподарство по АДРЕСА_1, яке належав померлому ОСОБА_4 і складалося з житлового будинку з надвірними спорудами (Т.1 а.с.50). Згідно постанови дільничного інспектора Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області про відмову в порушенні кримінальної справи від 31 травня 2012 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст.194 ч.1 КК України відносно ОСОБА_1 на підставі ст.6 п.2 КПК України у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину. В постанові зазначено, що 6 березня 2012 року в Тячівський РВ УМВС України в Закарпатській області поступила заява ОСОБА_2, що його брат ОСОБА_1 самовільно, без його згоди, розібрав частину батьківського будинку по АДРЕСА_1 (Т.1 а.с.17, 18). Відповідно до виписки з погосподарської книги Кривської сільської ради за особовим рахунком НОМЕР_1 значиться домогосподарство по АДРЕСА_1, його головою зазначений ОСОБА_4, а його дружина - ОСОБА_3. Житловий будинок побудовано в 1970 році, а літня кухня - в 1978 році (Т.1 а.с.48, 49). Висновком про вартість об'єкта оцінки від 28 січня 2015 року, проведеного ТОВ «Ріалті-О», ринкова вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 станом на 28 січня 2015 року становить 191091 гривень. Методичний підхід при проведенні оцінки застосовувався порівняльний (Т.1 а.с.12). Згідно рішення виконкому Кривської сільської ради від 15 червня 2006 року за №9 за ОСОБА_1 та ОСОБА_12 було оформлено право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1, по 1/2 частині за кожним. (Т. 2 а.с.19). На підставі замовлення відповідача ОСОБА_1 від 27 листопада 2009 року Тячівським РПТІ було виготовлено технічний паспорт на будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, станом на січень 2010 року, в якому зображено план будинку, його експлікація та характеристика (Т.2 а.с.95-99). Згідно рішення виконкому Кривської сільської ради від 11 грудня 2008 року за №125 скасовано рішення виконкому Кривської сільської ради від 15 червня 2006 року за №9 «Про оформлення права власності» (Т.2 а.с.143). Після смерті матері сторін ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилася спадщина на належну їй 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1. Також судом встановлено, що після смерті батька сторін ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, відкрилася спадщина на належний йому 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1. При цьому позивач ОСОБА_2, подавши в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини за законом 19 серпня 2005 року після смерті матері ОСОБА_3, а також заяву про прийняття спадщини за заповітом 10 лютого 2006 року після смерті батька ОСОБА_4, прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний строк на належну йому частку нерухомого майна - частини житлового будинку АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_1 та сестра сторін ОСОБА_5, подавши в нотаріальну контору аналогічні заяви про прийняття спадщини після смерті батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у встановлений законом шестимісячний строк також прийняли спадщину на належні їм частки нерухомого майна - частини житлового будинку АДРЕСА_1. Оскільки після смерті ОСОБА_3 спадкування на належну їй 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, проводилося по закону, її чоловік ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовився, то вважається, що позивач ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_3 прийняв спадщину на 1/3 частину належної померлій частини вказаного житлового будинку, тобто на 1/6 частину всього житлового будинку АДРЕСА_1. Суд першої інстанції вірно зазначив, що доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що на його думку позивач не прийняв спадщину після смерті батьків так як не отримав відповідне свідоцтво про право на спадщину, оскільки це спростовується його діями щодо звернення в обох випадках в установлений строк в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини , а законом граничний конкретний строк отримання самого свідоцтва про право на спадщину не встановлений. Також неможе бути прийнято до уваги доводи апелянта про аварійність демонтованого ним спадкового спірного будинку, оскільки в матеріалах справи містяться технічні паспорти на житловий будинок №28 з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 станом на 6 квітня 2012 року та січень 2010 року із зазначенням його характеристики та вартості. Крім цього, безпідставними є і доводи апелянта про належність йому спірного спадкового будинку згідно рішення виконкому Кривської сільської ради від 15 червня 2006 року за №9 «Про оформлення права власності», оскільки на час прийняття вказаного рішення виконкому вказаний будинок належав до складу спадщини померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та зазначене рішення виконкому №9 від 15 червня 2006 року в подальшому було скасовано згідно рішення виконкому Кривської сільської ради від 11 грудня 2008 року за №125. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції в повному обсязі з'ясував обставини, на які посилались сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності та дав належну оцінку згідно зі ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а в рішенні навів переконливі доводи на обґрунтування своїх висновків. Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування рішення. Враховуючи наведене, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством. Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

2. Рішення Тячівського районного суду від 22 січня 2016 року по даній справі залишити без змін. 3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: