Справа № 307/2201/16-ц
Провадження № 2/307/1274/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 жовтня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого - судді Ніточко В.В., при секретарі Фера В.В., з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась в суд із позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень, щомісячно, до досягнення ним повноліття. Посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем було укладено 05 квітня 2011 року та зареєстровано у виконкомі Грушівської сільської ради за актовим записом №36. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Спору про виховання сина не виникає. Причиною розпаду сімї стало те, що відповідач матеріально сім'ю не забезпечував та не займається вихованням сина. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено остаточно. Разом не проживають на протязі десяти місяців. Вказує на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає та не приймає участі у його вихованні тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків, є молодою за віком та працездатною собою, що дає йому можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1500 гривень. Просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі по 1500 гривень, щомісячно, до досягнення ним повноліття.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина не більше як 700 гривень, щомісячно, до досягнення ним повноліття. Також зазначив, оскільки позивачка переїхала від нього та сімейні відносини між ними припинені, вважає, що шлюб між ними існує формально та просить його розірвати.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони одружилися 05 квітня 2011 року та зареєстрували шлюб у виконкомі Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом №36 (а.с.9). Від подружнього життя мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Це стверджено свідоцтвом про народження дитини (а.с.7) та актом обстеження матеріально-побутових умов, з якого вбачається, що син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.8).

Позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі.

Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на стійке волевиявлення позивачки, відповідача та, беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, стало неможливим, то шлюб слід розірвати. Крім цього сторони проживають окремими сім'ями, позивачка виховує і утримує дитину, відповідач не приймає участь в утриманні сина, добровільно кошти не надає, а тому позивач довела своє право на стягнення аліментів із відповідача на їх спільну дитину.

Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка сама виховує дитину, відсутність у відповідача інших аліментних зобовязань та відсутність істотних причин, які б перешкоджали йому працювати та заробляти кошти. Тому, суд вважає, що відповідач, як працездатний чоловік, у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання неповнолітнього сина по 900 гривень у місяць. Враховуючи, що згідно Закону "Про Державний бюджет України на 2016 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6-ти років з 1 травня 2016 року, становить 1228 гривень, така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 слід розірвати, також з відповідача ОСОБА_2 слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в сумі по 900 (дев?ятсот) гривень, щомісячно і до досягнення ним повноліття.

Тому керуючись ст.ст. 3, 10, 8, 131, 209, 213-215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, ч.1 ст.110, ст.112, ст.ст. 7, 79, 180, ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, 183 СК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований 05 квітня 2011 року у виконкомі Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом №36.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с. Грушово, вул. Радянська, 17, Тячівського району Закарпатської області, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі по 900 (дев?ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з 15 серпня 2016 року і до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с. Грушово, вул. Радянська, 17, Тячівського району Закарпатської області, 551 (пятсот пятдесят один) гривень 20 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави 551 (пятсот пятдесят один) гривень 20 копійок судового збору.

В інших позовних вимогах відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.В. Ніточко