АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження №22-ц-/790/4697/16. Суддя-доповідач:- Кокоша В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Черкасова В.В., Пономаренко Ю.А.,

за участю секретаря: - Лашакової Д.І.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Українського державного науково-дослідного інституту проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «УКРВОДГЕО» - про стягнення заробітної плати, грошової допомоги, моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_6 звернулася в суд із вказаним позовом, який уточнила у лютому 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що з 1979 року по 2012 рік вона працювала в Українському державному науково-дослідному інституті проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «УКРВОДГЕО» (надалі - УДНДІ «УКРВОДГЕО») на різних посадах.

В період дії безстрокового трудового договору роботодавець залишив її без заробітної плати у квітні, серпні, жовтні 1993 року, травні, жовтні 1994 року, листопаді 1996 року, червні, липні, серпні 1997 року, лютому, квітні, червні 1999 року, лютому 2000 року, березні, квітні, червні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2002 року, січні, лютому, березні 2003 року, тобто протягом 23 місяців.

Невиплата їй заробітної плати була пов'язана з простоєм, який роботодавець належним чином не оформлював, а неправомірно, без узгодження з профспілкою, відправляв співробітників інституту у відпустку без утримання.

Згідно положень ст. 113 КЗпП України вона мала право за ввесь час простою на отримання заробітної плати у розмірі не менше 2/3 свого посадового окладу.

Розмір її посадового окладу у 2008 -2009 роках становив 1735 грн.

Сума індексації розміру її посадового окладу за минулі роки склала: 2009 рік - 739 грн. 33 коп., 2010 рік - 543 грн. 23 коп., 2011 рік - 409 грн. 25 коп., 2012 рік - 350 грн. 78 коп., 2013 рік - 354 грн. 44 коп., 2014 рік - 345 грн. 91 коп., 2015 рік - 222 грн. 89 коп.

Таким чином, розмір її посадового окладу з індексацією на теперішній час становить 4700 грн. 83 коп. ( 1735 грн.+2965 грн. 83 коп. =4700 грн.83 коп.), а невиплачена заробітна плата за час простою становить 72079 грн. 47 коп. (4700 грн.83 коп. х 2/3 = 3133 грн. 89 коп. х 23 місяці = 72079 грн. 47 коп.).

Крім того, у період дії безстрокового трудового договору роботодавець без її згоди встановлював їй неповні робочі тижні на протязі 57 місяців, а саме: у березні, квітні, травні, грудні 1991 року; березні, травні 1992 року; січні, лютому, травні, вересні 1993 року; квітні, серпні 1994 року; травні, липні, серпні, вересні, листопаді, грудні 1995 року; березні, квітні, травні, червні 1996 року; квітні, червні 1997 року; січні, липні, серпні, вересні, грудні 1998 року; січні, березні, травні, липні, серпні 1999 року; січні, березні, травні, червні, липні, серпні, вересні 2000 року; червні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2001 року; січні, лютому, липні 2002 року; липні 2003 року; серпні 2004 року; вересні 2006 року, грудні 2008 року; січні, лютому, березні 2009 року.

У зв'язку з цим, їй не було виплачено відповідачем заробітну плату за 228 днів, тобто 10,9 місячного посадового окладу, що у грошовому вираженні становить 51239 грн. 05 коп.

Вона двічі була звільнена відповідачем з посади старшого наукового співробітника та виходила на наукову пенсію 6 квітня 2009 року з підстав, передбачених ч. 1 ст. 40 КЗпП України, 16 вересня 2012 року з підстав, передбачених ст. 38 КЗпП України, з оформленням наукової пенсії відповідно з 29 квітні 2009 року та з 18 лютого 2013 року.

В порушення вимог ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» відповідач не видав їй одноразову грошову допомогу в розмірі шести місячних окладів, яка становить 28 204 грн. 98 коп. (4700 грн. 83 коп. х 6 місяців = 28 204 грн. 98 коп.)

Неправомірними діями відповідача їй завдано моральну шкоду в розмірі 29997 грн. 60 коп., оскільки її страховий стаж склав 36 років 11 місяців, що при нарахуванні пенсії дало коефіцієнт стажу 0,498, а за умови оплати 23 місяців, її страховий стаж склав би 38 років 10 місяців, а коефіцієнт стажу 0,524. Таким чином, коефіцієнт її стажу знизився на 5%, а відповідно пропорційно на 5% знизився розмір її щомісячної пенсії. Виходячи з цього, розмір завданої їй моральної шкоди обраховується нею як 5% її сьогоднішньої пенсії, помноженої на кількість років, протягом яких вона прогнозовано може отримувати пенсію.

Посилаючись на вказані обставини та ст. ст. 32, 34, 56, 113 КЗпП України, ОСОБА_6 просила суд стягнути з УДНДІ «УКРВОДГЕО» на її користь заробітну плату за час простою в розмірі 72079 грн. 47 коп., недоплачену заробітну плату у зв'язку зі зміною умов праці в розмірі 51239 грн. 05 коп., грошову допомогу в розмірі шести місячних посадових окладів в сумі 28 204 грн. 98 коп., моральну шкоду в розмірі 29 997 грн. 60 коп., а всього 181 521 грн. 10 коп.

Представник УДНДІ «УКРВОДГЕО» в судове засідання не з'явився.

В письмових запереченнях наданих до суду позов не визнав.

При цьому зазначав, що підстави для стягнення з УДНДІ «УКРВОДГЕО» на користь позивача заробітної плати за 23 місяці простою відсутні, оскільки у цей період часу ОСОБА_6 роботу в УДНДІ «УКРВОДГЕО» не виконувала, на роботі не з'являлась (в табелі обліку робочого часу «нулі»), а заробітна плата їй не нараховувалась, про що свідчить довідка №15 від 15 січня 2016 року, яка сформована на підставі даних табелю обліку використання робочого часу та інформації щодо обліку заробітної плати позивача. Крім того вважав, що підстави для стягнення з УДНДІ «УКРВОДГЕО» на користь ОСОБА_6 заробітної плати за 57 місяців відсутні, оскільки позивачем не доведено встановлення УДНДІ «УКРВОДГЕО» для неї скороченого робочого тижня саме в ті місяці, в які позивач отримувала зменшену заробітну плату. Вважав, що позивач була звільнена з посади наукового працівника 16 вересня 2012 року, саме з цього часу у неї виникло право на отримання грошової допомоги у розмірі шести місячних окладів (ставок), а тому до вказаної вимоги підлягає застосуванню загальний строк позовної давності, який сплинув 16 вересня 2015 року.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10 березня 2016 року позов задоволено частково.

Зобов'язано Український державний науково-дослідний інститут проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «УКРВОДГЕО» виплатити ОСОБА_6 грошову допомогу в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) відповідно до розміру посадового окладу з урахуванням надбавок і доплат на момент звільнення, тобто станом на 16 вересня 2012 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Українського державного науково-дослідного інституту проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «УКРВОДГЕО» на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

В апеляційній сказі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволення позову про стягнення заробітної плати за період простою, неповного робочого тижня, покладення на відповідача зобов'язання щодо виплати грошової допомоги при звільненні на пенсію та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь заробітну плату та грошову допомогу в розмірі 151 523 грн. 30 коп.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з тиках підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заробітної плати, моральної шкоди, суд виходив з їх недоведеності.

Колегія судів погоджується з рішенням суду в цій частині, оскільки воно відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_6 працювала в УДНДІ «УКРВОДГЕО» у період з 26 листопада 1979 року по 6 квітня 2009 року на посаді інженера лабораторії натуральних досліджень, структурного підрозділу інституту (наказ №103-К від 7 листопада 1979 року); старшого інженера лабораторії (наказ №5-К від 11 січня 1980 року), інженера лабораторії (наказ №33-К від 12 травня 1980 року); молодшого наукового співробітника лабораторії (наказ №102-К від 15 грудня 1983 року); наукового співробітника лабораторії (наказ №59-ЛС від 3 червня 1991 року); наукового співробітника лабораторії споруд накопичувачів промислових стоків (наказ №1-ЛС від 5 лютого 1992 року); старшого наукового співробітника лабораторії (наказ №3-ЛС від 14 січня 1993 року); старшого наукового співробітника лабораторії проблем гідротехнічних споруд та накопичувачів промислових стоків (наказ №40-ЛС від 1 серпня 2002 року); старшого наукового співробітника державного центру проблем гідротехнічних споруд накопичувачів промислових стоків УДНДІ «УКРВОДГЕО» (наказ № 39-ЛС від 14 серпня 2003 року) ( а. с. 57).

Наказом по УДНДІ «УКРВОДГЕО» №6-ос від 2 квітня 2009 року ОСОБА_6 звільнено з посади старшого наукового співробітника з підстав, передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2011 року скасовано п. 6 наказу №6-ос від 2 квітня 2009 року УДНДІ «УКРВОДГЕО» та поновлено ОСОБА_6 на посаді старшого наукового співробітника з 7 квітня 2009 року ( а. с. 70-73).

Наказом по УДНДІ «УКРВОДГЕО» №31-ос від 16 вересня 2012 року ОСОБА_6 звільнено з займаної посади з підстав, передбачених ст. 38 КЗпП України (а. с. 17).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра, інших посадових осіб.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», у справах за позовами про оплату простою необхідно виходити як із правил ст.113 КЗпП України, так і з відповідних норм інших актів законодавства, маючи на увазі, зокрема, таке: оплата часу простою не з вини працівника у розмірі не нижче двох третин тарифної ставки встановленого йому розряду ставиться у залежність від повідомлення ним про початок простою власника або уповноважений ним орган (бригадира, майстра, інших службових осіб) у тому разі, коли не йдеться про простій певного структурного підрозділу чи всього підприємства. Відповідно до ч. 3 ст.84 КЗпП України у разі простою підприємства (установи, організації) з незалежних від працівників причин власник або уповноважений ним орган (роботодавець) може у визначеному колективним договором порядку надавати відпустки без збереження або з частковим збереженням заробітної плати. За цих умов надання відпустки не ставиться у залежність від подання працівником заяви і термін перебування в ній не входить до часу оплачуваного простою, якщо це передбачено колективним договором.

Згідно довідки УДНДІ «УКРВОДГЕО» від 15 січня 2016 року №15 ОСОБА_6 у квітні, серпні, жовтні 1993 року, травні, жовтні 1994 року, листопаді 1996 року, червні, липні, серпні 1997 року, лютому, квітні, червні 1999 року, лютому 2000 року, березні, квітні, червні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2002 року, січні, лютому, березні 2003 року на роботі не з'являлась, заробітна плата за вказаний період часу їй роботодавцем не нараховувалась (а. с. 84).

Доказів того, що ОСОБА_6 у зазначений період часу повідомляла адміністрацію УДНДІ «УКРВОДГЕО» про початок простою до суду першої інстанції не надано.

Не надано такі докази ОСОБА_6 і в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 56 КЗпП України за угодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом може встановлюватись як при прийнятті на роботу, так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень. Частиною 2 ст. 56 КЗпП України передбачено, що оплата праці в цих випадках провадиться пропорційно відпрацьованому часу або залежно від виробітку.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 ст. 36 цього Кодексу.

У березні, квітні, травні, грудні 1991 року, березні, травні 1992 року, січні, лютому, травні, вересні 1993 року, квітні, серпні 1994 року, травні, липні, серпні, вересні, листопаді, грудні 1995 року, березні, квітні, травні, червні 1996 року, квітні, червні 1997 року, січні, липні, серпні, вересні, грудні 1998 року, січні, березні, травні, липні, серпні 1999 року, січні, березні, травні, червні, липні, серпні, вересні 2000 року, червні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2001 року, січні, лютому, липні 2002 року, липні 2003 року, серпні 2004 року, вересні 2006 року, грудні 2008 року, січні, лютому, березні 2009 року ОСОБА_6 продовжувала працювати на займаній нею посаді при неповному робочому тижні, незгоду із встановленими умовами не висловлювала, трудовий договір з УДНДІ «УКРВОДГЕО» не припиняла, чим фактично погодилась на зміни в умовах праці. Зміна істотних умов праці позивачкою у встановленому законом порядку не оспорювалась, що свідчить про те, що ОСОБА_6 погодилась на продовження роботи в нових умовах.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно відмовив ОСОБА_6 у задоволенні позову про стягнення заробітної плати за час простою, неповний робочий тиждень, а також відшкодування моральної шкоди.

В той же час, колегія суддів не може погодитись з рішенням суду в частині зобов'язання УДНДІ «УКРВОДГЕО» виплатити ОСОБА_6 грошову допомогу в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат на момент звільнення, тобто станом на 16 вересня 2012 року.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_6 звільнена з посади старшого наукового співробітника 16 вересня 2012 року з підстав, передбачених ст. 38 КЗпП України

Загальний трудовий стаж ОСОБА_6 становить 36 років 11 місяців 10 днів. Стаж наукового співробітника становить 29 років 4 місяці 12 днів (а. с.74).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» (в редакції чинній на час звільнення позивача з роботи), при виході на пенсію з посади наукового (науково-педагогічного) працівника відповідно до цього Закону науковому (науково-педагогічному) працівнику видається грошова допомога в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат за наявності стажу роботи на посадах, зазначених у Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладі ІІІ-ІV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплати грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затвердженому Кабінетом Міністрів України, не менше: для чоловіків - 12,5 року; для жінок - 10 років.

Згідно п. 2 Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплати грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2004 року №257, до посад, перебування на яких дає право на виплату грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат, відносяться посади молодшого та старшого наукового співробітників.

Пунктами 1.2, 1.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України 13 січня 2004 року №5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за №114/8713 передбачено, що відповідно до положень Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому вираженні, яку за трудовим договором власник або вповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Відповідно до підпункту 3.6 пункту 3 Інструкції зі статистики заробітної плати до фонду оплати праці не належать одноразова допомога працівникам, які виходять на пенсію згідно з діючим законодавством та колективними договорами (включаючи грошову допомогу державним службовцям та науковим (науково-педагогічним) працівникам).

Наведене свідчить, що одноразова грошова допомога в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат, яка виплачується науковим працівникам при виході на пенсію, не відноситься до фонду оплати праці, оскільки не є заробітною платою.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Зобов'язуючи УДНДІ «УКРВОДГЕО» виплатити позивачу грошову допомогу в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) відповідно до розміру посадового окладу з урахуванням надбавок і доплат на момент її звільнення, тобто станом на 16 вересня 2012 року, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_6 пропустила тримісячний строк на звернення з позовом до суду з вимогою про стягнення з УДНДІ «УКРВОДГЕО» на її користь грошової допомоги при виході на пенсію та помилко поклав на відповідача зобов'язання щодо виплати позивачу грошової допомоги при виході на пенсію з посади наукового працівника.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду в частині зобов'язання УДНДІ «УКРВОДГЕО» виплатити ОСОБА_6 грошову допомогу в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) відповідно до розміру посадового окладу з урахуванням надбавок і доплат на момент звільнення, тобто станом на 16 вересня 2012 року, стягнення з УДНДІ «УКРВОДГЕО» на користь держави судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп. та ухвалити нове рішення, який відмовити ОСОБА_6 у задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч.1 ст.307, п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити - частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 березня 2016 року в частині зобов'язання Українського державного науково-дослідного інституту проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «УКРВОДГЕО» виплатити ОСОБА_6 грошову допомогу в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) відповідно до розміру посадового окладу з урахуванням надбавок і доплат на момент звільнення, тобто станом на 16 вересня 2012 року, стягнення з Українського державного науково-дослідного інституту проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «УКРВОДГЕО» на користь держави судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп. - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 до Українського державного науково-дослідного інституту проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «УКРВОДГЕО» про стягнення грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) при виході на пенсію - відмовити.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: