АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Марцинкевич В.А.
Справа №755/6743/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

ШебуєвоїВ.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А

У квітні 2016 року позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

У мотивування вимог посилалася на те, що 17 серпня 2013 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 17.08.2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них народилась дитина - ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28.08.2014 року.

За час шлюбу відносини між ними поступово погіршувалися.

З грудня 2014 року вони фактично припинили шлюбні відносини.

Відповідач веде окремий спосіб життя та матеріально сім'ю не забезпечує.

За таких обставин формальне існування шлюбу та подальше спільне життя сторін як подружжя є неможливе.

Обставини, які б перешкоджали розірванню шлюбу, відсутні.

Крім того, у них відсутня домовленість щодо утримання дитини.

Так, відповідач аліменти нікому не платить, стягнення по виконавчих документах з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає.

Отже, відповідач повинен сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі на дитину в розмірі 1623 грн, що становить 1/4 від 6491,58 грн (середньої заробітної плати з березня 2015 року по лютий 2016 року).

З урахуванням наведеного просила суд:

- шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві 17 серпня 2013 року розірвати;

- відновити їй дівоче прізвище - ОСОБА_3;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по 1623 грн щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття дитини;

- стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати у розмірі 551,21 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06 липня 2016 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено частково.

Шлюб, зареєстрований 17.08.2013 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (актовий запис №1375) - розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі 1200 грн, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 19.04.2016 року і до досягнення донькою повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 551,21 грн.

Після розірвання шлюбу залишено прізвище «ОСОБА_3» ОСОБА_6.

Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині стягнення аліментів змінити, ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 600 грн, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що судом не досліджено матеріали справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, на утриманні відповідача перебуває його мати, ОСОБА_7, яка є людиною похилого віку та є пенсіонером. Він вважає своїм обов'язком допомагати матері, оскільки її пенсії не вистачає для задоволення найнеобхідніших потреб.

Також, з 06.11.2013 року він фактично не працює, а з 09.04.2015 року по 23.12.2015 року був зареєстрований як безробітний Дніпровському районному центрі зайнятості у м.Києві.

Крім того, враховуючи ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» та положення ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмірі аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (окрім визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі), мінімум для дитини до 6 років є аліменти у розмірі 368,40 грн.

Таким чином, враховуючи важкий матеріальний стан, він може сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 600 грн щомісячно.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 липня 2016 року в частині розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.08.2013 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 17 серпня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 17.08.2013 року. (а.с. 5)

У шлюбі сторони мають дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28.08.2014 року. (а.с. 6)

Звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів, ОСОБА_4 зазначала, що у сторін відсутня домовленість щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12 червня 1998 року №16 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Стаття 184 СК України визначає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн, судом першої інстанції враховано положення ст. 182, 184 СК України.

Так, ОСОБА_2 є працездатним, відомостей про наявність у відповідача на утриманні інших дітей суду не надано.

Посилання апелянта на те, що його на утриманні перебуває мати ОСОБА_7, яка є людиною похилого віку та пенсіонером, не заслуговують на увагу, оскільки до апеляційної скарги апелянтом додано лише копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4. Доказів того, що ОСОБА_7 перебуває на утриманні ОСОБА_2, апелянтом не надано.

Не є підставою для скасування рішення суду доводи апелянта, що з 06.11.2013 року він фактично не працює, а з 09.04.2015 року по 23.12.2015 року був зареєстрований як безробітний Дніпровському районному центрі зайнятості у м. Києві, оскільки відсутність у ОСОБА_2 доходу не звільняє його, як батька, від виконання свого обов'язку щодо утримання дитини.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта, що мінімум для дитини до 6 років є аліменти у розмірі 368,40 грн, а він, враховуючи важкий матеріальний стан, може сплачувати аліменти на дитину в розмірі 600 грн.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо визначення розміру аліментів у сумі 1200 грн щомісячно, оскільки такий розмір є достатнім для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Всі ці доводи були предметом судового дослідження і суд дав їм оцінку.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, зазначивши у резолютивній частині рішення вказівку на розмір аліментів«але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Частина перша статті 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 СК України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, визначений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину (ч. 2 ст. 182 СК України) не може застосовуватися при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

На зазначену обставину ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі не посилався, проте в силу ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За таких обставин рішення суду в частині визначення мінімального розміру аліментів слід змінити, виключивши його з резолютивної частини рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 липня 2016 року змінити.

Виключити з резолютивної частини рішення суду вказівку на розмір аліментів «але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва