Справа № 161/2960/13-ц
Провадження № 6/161/416/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі: головуючого судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Турук І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті ОСОБА_1 заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 слідчого ізолятора управління Державної Пенітенціарної служби України у Волинській області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів Служба у справах дітей ОСОБА_1 міської ради про визнання рішення та ордеру недійсним, виселення з приміщення та вселення,-

В С Т А Н О В И В :

Заявники ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися в суд із заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

В обґрунтування своїх вимог вказують, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 30.01.2015 року у справі № 161/2960/13-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 слідчого ізолятора управління Державної Пенітенціарної служби України у Волинській області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів Служба у справах дітей ОСОБА_1 міської ради про визнання рішення та ордеру недійсним, виселення з приміщення та вселення їх позов задоволено та ухвалено визнати недійсним рішення адміністрації ОСОБА_1 слідчого ізолятора управління Державної Пенітенціарної служби України у Волинській області про виділення житла сімї ОСОБА_5 та ордер від 30.07.2010 року на зайняття кімнати №6 по вул.Нестора Бурчака,5 в місті Луцьку; виселити ОСОБА_5 з сімєю дружиною ОСОБА_6 та малолітньою дочкою ОСОБА_7 із займаного жилого приміщення кімнати № 6 по вул.Нестора Бурчака,5 в місті Луцьку з наданням іншого жилого приміщення; вселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в жиле приміщення кімнату № 6 по вул.Нестора Бурчака,5 в місті Луцьку.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 06.04.2015 року апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 слідчого ізолятора управління Державної Пенітенціарної служби України у Волинській області відхилена, абзац третій резолютивної частини рішення суду доповнено новим реченням слідуючого змісту: «Зобовязати відповідача ОСОБА_1 слідчий ізолятор управління Державної пенітенціарної Служби України у Волинській області надати ОСОБА_5 з сімєю дружиною ОСОБА_6 та малолітньою дочкою ОСОБА_7 інше рівноцінне жиле приміщення тому, з якого їх виселено». В решті рішення суду залишено без змін.

7 липня 2015 року Луцьким міськрайонним судом їм були видані виконавчі листи про виселення ОСОБА_5 з сімєю із спірного приміщення та вселення їх в кімнату № 6 по вул.Нестора Бурчака,5 в місті Луцьку, які ними предявлені до виконання та на підставі яких державним виконавцем відповідного відділу ДВС відкрито виконавчі провадження.

За їх заявою від 30.12.2015 року Луцьким міськрайонним судом 27.05.2016 року їм були видані виконавчі листи щодо зобовязання відповідача ОСОБА_1 слідчий ізолятор управління Державної пенітенціарної Служби України у Волинській області надати ОСОБА_5 з сімєю дружиною ОСОБА_6 та малолітньою дочкою ОСОБА_7 інше рівноцінне жиле приміщення тому, з якого їх виселено.

Покликаючись на те, що зазначені виконавчі листи видані Луцьким міськрайонним судом поза межами строку предявлення їх до виконання, просять поновити пропущений строк для предявлення до виконання виконавчих листів, виданих Луцьким міськрайонним судом 27.05.2016 року у справі №161/2960/13-ц.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_8 заяву підтримали із зазначених в ній підстав, просили заяву задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_9В проти задоволення заяви заперечив. Суду пояснив, що стягувачами в частині зобовязання відповідача ОСОБА_1 слідчий ізолятор управління Державної пенітенціарної Служби України у Волинській області надати ОСОБА_5 з сімєю дружиною ОСОБА_6 та малолітньою дочкою ОСОБА_7 інше рівноцінне жиле приміщення тому, з якого їх виселено ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що і вказано у виконавчих листах, виданих позивачам у справі Луцьким міськрайонним судом 27.05.2016 року. Тому викликає сумнів правильність видачі зазначених виконавчих листів саме позивачам, які не є стягувачами у цій частині рішення суду. Крім того, представник відповідача вказав, що згідно ст.371 ЦПК України пропущений строк для предявлення виконавчого документа до виконання може бути поновлено саме стягувачам, які пропустили такий строк з причин, визнаних судом поважними. На підставі викладеного, в задоволенні заяви просив відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, зясувавши обставини справи та перевіривши їх докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання протягом одного року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ст.23 цього Закону стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку предявлення до суду, який видав виконавчий документ або до суду за місцем виконання.

З пояснень представників сторін, матеріалів справи судом встановлено, що згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 30.01.2015 року у справі №161/2960/13-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 слідчого ізолятора управління Державної Пенітенціарної служби України у Волинській області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів Служба у справах дітей ОСОБА_1 міської ради про визнання рішення та ордеру недійсним, виселення з приміщення та вселення їх позов задоволено та ухвалено визнати недійсним рішення адміністрації ОСОБА_1 слідчого ізолятора управління Державної Пенітенціарної служби України у Волинській області про виділення житла сімї ОСОБА_5 та ордер від 30.07.2010 року на зайняття кімнати №6 по вул.Нестора Бурчака,5 в місті Луцьку; виселити ОСОБА_5 з сімєю дружиною ОСОБА_6 та малолітньою дочкою ОСОБА_7 із займаного жилого приміщення кімнати № 6 по вул.Нестора Бурчака,5 в місті Луцьку з наданням іншого жилого приміщення; вселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в жиле приміщення кімнату № 6 по вул.Нестора Бурчака,5 в місті Луцьку.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 06.04.2015 року апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 слідчого ізолятора управління Державної Пенітенціарної служби України у Волинській області відхилена, абзац третій резолютивної частини рішення суду доповнено новим реченням слідуючого змісту: «Зобовязати відповідача ОСОБА_1 слідчий ізолятор управління Державної пенітенціарної Служби України у Волинській області надати ОСОБА_5 з сімєю дружиною ОСОБА_6 та малолітньою дочкою ОСОБА_7 інше рівноцінне жиле приміщення тому, з якого їх виселено». В решті рішення суду залишено без змін.

7 липня 2015 року Луцьким міськрайонним судом стягувачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 були видані виконавчі листи про виселення ОСОБА_5 з сімєю із спірного приміщення та вселення їх в кімнату № 6 по вул.Нестора Бурчака,5 в місті Луцьку, які ними предявлені до виконання та на підставі яких державним виконавцем відповідного відділу ДВС відкрито виконавчі провадження.

За заявою представника стягувачів від 30.12.2015 року Луцьким міськрайонним судом 27.05.2016 року їм були видані виконавчі листи щодо зобовязання відповідача ОСОБА_1 слідчий ізолятор управління Державної пенітенціарної Служби України у Волинській області надати ОСОБА_5 з сімєю дружиною ОСОБА_6 та малолітньою дочкою ОСОБА_7 інше рівноцінне жиле приміщення тому, з якого їх виселено. Стягувачами у зазначених виконавчих листах судом вказано ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Оскільки за отриманням зазначених виконавчих листів позивачі у справі звернулися вчасно, такі листи видані їм з пропуском строку для предявлення виконавчого документа до виконання не з їх вини, пропущений строк підлягає поновленню.

Метою ст. 371 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли обєктивно, так і від чинників, що не повязані з людським фактором, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Стягувач та божник зобовязані сумлінно користуватись усіма наданими правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Посилання представника відповідача ОСОБА_9, що заява про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання до задоволення не підлягає, суд до уваги не приймає виходячи з наступного.

Згідно ст.368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою, зокрема, осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

З огляду на зазначену норму закону, стягувачами за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, є особи, на користь яких воно ухвалено.

Оскільки в даному випадку рішення ухвалено на користь кількох позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та проти кількох відповідачів ОСОБА_1 слідчий ізолятор управління Державної Пенітенціарної служби України у Волинській області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, суд мав право за заявою позивачів, які є стягувачами у даній справі, видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Той факт, що стягувачами у виконавчих листах, виданих Луцьким міськрайонним судом 27.05.2016 року вказані ОСОБА_5, ОСОБА_6 не є підставою для відмови ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у задоволенні заяви про поновлення строку для предявлення виконавчих листів до виконання.

Згідно ст.369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ст.14 ЦПК України).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчих листів, виданих Луцьким міськрайонним судом 27.05.2016 року у справі за їх позовом до ОСОБА_1 слідчого ізолятора управління Державної Пенітенціарної служби України у Волинській області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів Служба у справах дітей ОСОБА_1 міської ради про визнання рішення та ордеру недійсним, виселення з приміщення та вселення, слід задовольнити.

На підставі ст.ст.8, 22,23, 369 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 10, 14, 57-60, 210, 370, 371 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Поновити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 строк предявлення до виконання виконавчих листів, виданих Луцьким міськрайонним судом 27.05.2016 року про зобовязання відповідача ОСОБА_1 слідчий ізолятор управління Державної пенітенціарної Служби України у Волинській області надати ОСОБА_5 з сімєю дружиною ОСОБА_6 та малолітньою дочкою ОСОБА_7 інше рівноцінне жиле приміщення тому, з якого їх виселено у справі № 161/2960/13-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 слідчого ізолятора управління Державної Пенітенціарної служби України у Волинській області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів Служба у справах дітей ОСОБА_1 міської ради про визнання рішення та ордеру недійсним, виселення з приміщення та вселення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк