Справа № 185/2658/16-ц
Провадження № 2/185/1813/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянув у відкритому заочному судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, суд

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 265 000,00 грн., проценти в розмірі 3 525,00 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що 05.02.2016 року відповідач позичила у неї 265 000,00 грн. та зобовязалася повернути зазначені кошти з процентами у строк до 10 березня 2016 року, про що 05.02.2016 року було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 Однак, по закінченню вказаного терміну, після 10.03.2016 року, відповідач суму боргу не повернула. За останній час вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням повернути їй гроші, але всі ці звернення ніякого позитивного результату не дали, відповідач на її прохання не реагує. Таким чином, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі.

Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання відповідач суду не надала. Суд на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими-ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

05 лютого 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, зареєстрований у реєстрі за № 12.

Відповідно до вищевказаного договору позики ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 265 000,00 грн., а ОСОБА_2 зобовязалася повернути зазначену суму не пізніше 10 березня 2016 року. Також, сторони домовилися про те, що договір позики є процентним, тобто за весь час фактичного користування грошовими коштами позичальник зобов'язується сплатити позикодавцеві 1,5% щомісячних, які виплачуються в день остаточного розрахунку, тобто 10 березня 2016 року.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Однак, по закінченню 10 березня 2016 року, відповідач суму боргу та проценти за договором позики не повернула. За останній час позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням повернути їй грошові кошти, але всі ці звернення ніякого позитивного результату не дали, відповідач суму боргу не повернула.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 154, 209, 212, 214, 215, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_2) суму боргу за договором позики від 05.02.2016 року в розмірі 265 000 (двісті шістдесят п'ять тисяч) грн. 00 коп., проценти за договором позики в розмірі 3 525 (три тисячі п'ятсот двадцять п'ять) грн. 00 коп., понесені судові витрати по справі, а саме: суму судового збору в розмірі 2 686 (дві тисячі шістсот вісімдесят шість) грн. 00 коп.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, яка зареєстрована за ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: м. Харків, вул. Якіра, буд. 138) на підставі договору купівлі-продажу, Р№4511 від 29.11.2007 року.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_2, яка зареєстрована за ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: м. Харків, вул. Якіра, буд. 138) на підставі договору купівлі-продажу, Р№1235 від 18.04.2008 року.

Зняти арешт з 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Загородній, 1Б в м. Харкові, яка зареєстрована за ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: м. Харків, вул. Якіра, буд. 138) на підставі договору купівлі-продажу, Р№924 від 19.05.2006 року.

Зняти арешт з 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Якіра, 140 в м. Харкові, яка зареєстрована за ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: м. Харків, вул. Якіра, буд. 138) на підставі договору купівлі-продажу, Р№275 від 20.04.2006 року.

Зняти арешт з 41/100 частин домоволодіння з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Якіра, 138 в м. Харкові, які зареєстровані за ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: м. Харків, вул. Якіра, буд. 138) на підставі договору купівлі-продажу, Р№6661 від 25.11.2004 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційного порядку.

Суддя: В.М. Бондаренко