УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Завгородньої І.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького», третя особа - відділ Держземагенства у Сахновщинському районі Харківської області, про визначення строку дії договору оренди земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 15 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, який у процесі розгляду справи уточнив, та остаточно просив:

- визначити строк дії договору оренди земельної ділянки від 17 травня 2005 року № 322, зареєстрованого Сахновщинським РВ ХРФ Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 01 квітня 2008 року № 36, укладеного між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького» (далі - ТОВ «Аграрний дім ім. Горького») строком на 10 років на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,49 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану на території Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, з 17 травня 2005 року по 17 травня 2015 року, та вважати вищевказаний договір оренди земельної ділянки припиненим з 18 травня 2015 року;

- зобов'язати ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» повернути йому зайняту вищевказану земельну ділянку;

- скасувати запис про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 17 травня 2005 року № 322.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є власником земельної ділянки, наданої йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,49 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області.

Позивач зазначав, що вищевказана земельна ділянка знаходиться в оренді ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» згідно з договором оренди земельної ділянки від 17 травня 2005 року, зареєстрованим Сахновщинським РВ ХРВ Центр ДЗК у Харківській області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 01 квітня 2008 року № 36, укладеним строком на 10 років з відповідачем.

ОСОБА_4 вказував, що п. 11.1 спірного договору оренди земельної ділянки договір оренди набрав чинності після його державної реєстрації, проте незважаючи на те, що державна реєстрація договору здійснена01 квітня 2008 року, вказана земельна ділянка фактично була передана відповідачу 17 травня 2005 року.

Вважаючи, що фактично моментом укладення договору є момент підписання спірного договору, тобто 17 травня 2005 року, а томустрок дії оренди закінчився 17 травня 2015 року, і після цієї дати вказаний договір оренди земельної ділянки припинив свою дію, у зв'язку з чим ОСОБА_4 просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 18 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Визначено строк дії договору оренди земельної ділянки № 322 від 17 травня 2005 року, зареєстрованого Сахновщинським РВ ХРФ Центр ДЗК у Харківській області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 01 квітня 2008 року № 36, укладеного між ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» та ОСОБА_4 строком на 10 років, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,49 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, з 17 травня 2005 року по 17 травня 2015 року, та вважати вищевказаний договір оренди земельної ділянки припиненим з 18 травня 2015 року.

Зобов'язано ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» повернути ОСОБА_4 зайняту земельну ділянку загальною площею 5,49 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану на території Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 226 від 28 грудня 2002 року.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15 березня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» задоволено, рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 18 листопада 2015 року в частині задоволення позовних вимог скасовано і ухвалено у цій частині нове рішення про відмову в їх задоволенні.

У іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, якабулачинноюна момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

Разом із тим, цивільні права та обов'язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що строк дії договору починається з моменту його укладання, а не з моменту його державної реєстрації, оскільки державна реєстрація вказує на чинність договорів (набрання ними юридичної сили) і не може змінювати момент їх укладання.

Суд апеляційної інстанції, частково скасовуючи рішення суду першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, врахував правову позицію, висловлену Верховним Судом України від 19 лютого 2014 року у справі № 6-162цс13, виходив з того, що відповідно до п. 3.1 договору оренди, земельна ділянка надавалась в оренду строком на 10 років, починаючи з моменту державної реєстрації цього договору, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку, що строк дії цього договору спливає 01 квітня 2018 року, оскільки його було зареєстровано саме 01 квітня 2008 року, а тому відсутні правові підстави для зміни визначеного сторонами моменту відрахування строку дії договору оренди земельної ділянки та висновків щодо припинення строку його дії 18 травня 2015 року.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

Т.О.Писана