Справа № 161/4136/15-ц Провадження № 22-ц/773/21/16 Головуючий у 1 інстанції: Рудська С.М.
Категорія: 27 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Осіпука В.В., Русинчука М.М.,

з участю секретаря - Лимаря Р.С.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предет іпотеки за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" на рішення Луцького міськрайонного суду від 23 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

20 березня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" звернулося в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між ОСОБА_3 та АКБ «Укрсиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 на підставі якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 100000 доларів США. 13.02.2012 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 2 відповідно до умов якого права вимоги заборгованості (включаючи суму наданого кредиту, проценти, комісії, штрафні санкції та інші можливі платежі) за Кредитним договором відступлені ТОВ «Кей-Колект».

Відповідно до умов кредитного договору відповідач не виконує своїх зобов'язань і прострочила виконання зобов'язань, в результаті чого станом на 16.03.2015 року виникла прострочена заборгованість в сумі 146834,48 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 86275,2 доларів США, заборгованість за процентами - 60559,28 доларів США. Заборгованість за кредитним договором в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 16.03.2015 року становить 3196642,57 грн. В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за Кредитним договором, 30 жовтня 2007 року між відповідачем та АТ «Укрсиббанк» було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого відповідач передала в іпотеку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

13.02.2013 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки. Відповідно до умов цього договору до ТОВ «Кей-Колект» перейшли усі права іпотекодержателя за договором іпотеки. Оскільки до даного часу заборгованість відповідачем за кредитним договором не сплачена, а відповідач ухиляючись від виконання зобов'язань продовжує користуватись предметом іпотеки, 10 грудня 2014 року позивач направив відповідачу вимогу про усунення порушення, з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором і попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки. Дана вимога залишена відповідачем без задоволення, заперечень проти вимоги відповідач не надала. Посилаючись на Закон України «Про іпотеку», позивач просить у рахунок сплати заборгованості з відповідача ОСОБА_3 перед ТОВ «Кей-Колект» за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 30 жовтня 2007 року в сумі 146834,48 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 16.03.2015 року (21,7704 гривні за 1 долар США) становить 3196642,57 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру загальною площею 101,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3; встановити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/належним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 23 квітня 2015 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" задоволено частково.

Ухвалено в рахунок заборгованості ОСОБА_3 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 30 жовтня 2007 року в сумі 91111,82 долари США, що становить 791792грн. 30 коп., з яких: прострочений основний борг - 87469,39 доларів США, що становить 694393,25 грн., прострочені проценти - 11576,49 доларів США, що становить 91902,28 грн., пеня за порушення термінів повернення кредиту - 63,06 доларів США, що становить 500,61 грн., пеня за порушення термінів сплати процентів - 629,34 долари США, що становить 4996,16 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 101,1 кв. м за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кей-Колект» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн.

В іншій частині позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» відмовлено за необгрунтованістю.

На період дії Закону України № 1304-VІІ від 03 червня 2014 року "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" зупинити примусове звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1.

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду від 29 квітня 2015 року доповнено рішення Луцького міськрайонного суду від 23 квітня 2015 року у даній справі.

Встановлено початкову ціну предмета іпотеки - квартиру загальною площею 101,1 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

В апеляційній скарзі позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", покликаючись на порушення судом норм матеріального права, просив змінити рішення суду в частині суми заборгованості відповідача.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 жовтня 2007 року між відповідачкою ОСОБА_3 та АКБ «Укрсиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № , на підставі якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 100000 доларів США із зобов»язанням погашення кредиту та сплати відсотків за використання кредитних коштів у розмірі 13,9 % річних до 30 жовтня 2017 року (а.с. 6-11).

З метою виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 30 жовтня 2007 року між АКБ «Укрсиббанк» та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23-24).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 жовтня 2011 року, ухваленому у справі за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_3, ПП «Ескада», ПП «Факт «МВК», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 30 жовтня 2007 року з відповідачів у солідарному порядку було достроково стягнено заборгованість в сумі 791792,3 грн., що еквівалентно 91111,82 доларам США (офіційний курс НБУ станом на 26.11.2010 року 793,87 грн. за 100 доларів США), з яких: прострочений основний борг - 87469,39 доларів США, що становить 694393,25 грн., прострочені проценти - 11576,49 доларів США, що становить 91902,28 грн., пеня за порушення термінів повернення кредиту - 63,06 доларів США, що становить 500,61 грн., пеня за порушення термінів сплати процентів - 629,34 долари США, що становить 4996,16 грн. (а.с. 50).

13 лютого 2012 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 2 та договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, в тому числі і за договором іпотеки, укладеним між АКБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 (а.с. 19-22, 28-30).

У відповідності до п. 4.1, п.п. 4.1.1 Договору іпотеки Іпотекодержатель має право звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання.

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання (ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку).

Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 101,1 кв. м за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3.

Проте, визначаючи розмір заборгованості, яка утворилась за кредитним договором, суд виходив з рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 жовтня 2011 року, ухваленому у справі за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_3, ПП «Ескада», ПП «Факт «МВК», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за яким за кредитним договором №0 від 30 жовтня 2007 року з відповідачів у солідарному порядку стягнено заборгованість в сумі 791792,3 грн., що еквівалентно 91111,82 доларам США і не врахував, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителів від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України та не застосував норми ст. 7 Закону України «Про іпотеку» та норму ч. 2 ст. 533 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2 ст. 533 ЦК України).

Відповідно до умов Кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язувалась щомісячно сплачувати заборгованість частками та щомісяця сплачувати проценти за користування кредитними коштами в розмірі 13.9% і повернути кредит не пізніше 30 жовтня 2027 року.

Однак, як встановлено судом першої інстанції, зобов'язання відповідачем за кредитним договором належним чином не виконуються, рішення суду від 13 жовтня 2011 року про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконане.

Таким чином, відповідно до довідки-розрахунку залишку заборгованості боржника ОСОБА_3 за договором № 0 від 30.10.2007 у валюті договору станом на 16.03.2015 заборгованість становить 146 834, 48 доларів США, яка складається з: 86 275,20 доларів США - заборгованість за кредитом, 60 559,28 доларів США - заборгованість за відсотками (а.с. 15-18).

Крім того, відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього (ч.6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку»).

Суд першої інстанції зазначене не врахував, при задоволенні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки невірно визначив загальний розмір заборгованості та всі її складові, не визначив початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації в грошовому вираженні, а тому рішення суду та додаткове рішення суду підлягають відповідній зміні в частині розміру заборгованості з зазначенням складових боргу станом на 16.03.2015 року - відповідно до заявлених позовних вимог та початкової ціни предмета іпотеки, що становить 1 192 874 грн. - відповідно до оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності ( а.с.161).

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням вищезазначених норм матеріального права в частині зазначення розміру кредитної заборгованості і початкової ціни предмета іпотеки, а тому відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України рішення підлягає в цій частині відповідній зміні.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" задовольнити, рішення Луцького міськрайонного суду від 23 квітня 2015 року та додаткове рішення від 29 квітня 2015 року в даній справі в частині розміру кредитної заборгованості і початкової ціни предмета іпотеки змінити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» за кредитним договором № 0 від 30 жовтня 2007 року, укладеним між ОСОБА_3 та АКБ «Укрсиббанк», в розмірі 146 834,48 доларів США, яка складається з: 86 275,20 доларів США - заборгованість за кредитом, 60 559,28 доларів США - заборгованість за відсотками, звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру загальною площею 101,1 кв. м за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» з початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 1 192 874(один мільйон сто дев'яносто дві тисячі вісімсот сімдесят чотири) грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді