У Х В А Л А

21.10.2016 р.

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (Petrela Artan), із участю третьої особи Служби у справах дітей Жмеринської міської ради Вінницької області, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 04.10.2016 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами визначити місце проживання ОСОБА_2 Скайли разом з її матірю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1, та стягнути аліменти з ОСОБА_2 (Petrela Artan) у твердій грошовій сумі на місяць в розмірі 10000 гривень.

Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 07.10.2016 року даній позов залишено без руху із наданням позивачеві триденного строку для усунення недоліків позовної заяви, повязаних із обєднанням позивачем в одне провадження із вимогою щодо стягнення аліментів на утримання дитини за альтернативною підсудністю останньої, також вимоги щодо визначення місця проживання дитини, предмет якої не становить ознак договірної, альтернативної або виключної підсудності її розгляду Жмеринським міськрайонним судом; невикладенням обґрунтування, незазначенння доказів та ненаведення підстав звільнення від доказування обставин стосовно стану здоровя відповідача, наявності чи відсутності у останнього інших утриманців, що підлягають зясуванню судом у відповідності до вимог чинного законодавства при визначенні розміру оспорюваних аліментів, а також недоданння до позову засвідченого перекладу офіційною мовою держави за вказаним місцем проживання відповідача або іншою мовою, яку запитувана держава зазначає як прийнятну, позовної заяви та доданих до неї документів.

Копію вказаної ухвали суду позивачем отримано 12.10.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

17.10.2016 року до суду надано письмову заяву позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_3 із аргументацією щодо обрання позивачем судового способу захисту за усвідомлення можливості альтернативного вирішення спору щодо стягнення аліментів за спрощеною процедурою; зауваженням щодо зазначення усіх відомих позивачу відомостей щодо відповідача та застереженням про можливість суду витребувати відомості стосовно стану здоровя останнього, наявності чи відсутності у нього інших утриманців, розміру його доходу за зверненням в порядку ст.415 ЦПК України із судовим дорученням про надання правової допомоги до суду або іншого компетентного органу за неможливості їх здобуття позивачем; запереченням обовязку позивача займатися перекладом документів при зверненні до суду з позовом, де стороною в справі є іноземний елемент.

Вивчивши матеріали позову да додаткову письмову заяву сторони позивача, суд доходить наступного.

Згідно вимог ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так, наведені посилання позивача та її представника щодо можливості обєднання даних позовних вимог в одне провадження із їх одночасним вирішенням судом фактично становить предмет оспорювання спільного проживання неповнолітньої дитини із позивачем за заявленою адресою, відповідні обставини саме чого повязуються із особистим правом того з батьків, з ким проживає дитина, на звернення із позовом про стягнення аліментів згідно розяснень, що містяться у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", а також мають визначальне значення для визначення безпосередньо підсудності спору про аліменти, як відповідна обовязкова умова її альтернативності за правом вибора позивача, сукупність чого унеможливлює одночасний розгляд позовних вимог, одна з яких є визначеною законом умовою реалізації іншої вимоги.

Також твердження про можливість суду самостійно витребувати відомості про стан здоровя відповідача, наявність чи відсутність у нього інших утриманців, розмір його доходу тощо в порядку судового доручення за відсутності можливості їх здобуття позивачем вочевидь не узгоджується із визначеними законом особливостями порядку позовного провадження у цивільних справах, якими на відміну від інших проваджень не визначено право витребування доказів судом з власної ініціативи.

Безпідставними судом визнаються також зауваження про невизначеність законом обовязку позивача займатися перекладом документів при зверненні до суду з позовом, де стороною в справі є іноземний елемент, оскільки вимогами ч.2 ст.127 ЦПК України визначено обовязок суду після відкриття провадження в справі невідкладно направити відповідачеві серед іншого копії позовної заяви із копіями доданих до неї документів, положеннями ст.416 ЦПК Уккраїни, ст.44 Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання від 23.11.2007 року та ст.9 Конвенції між Союзом Радянських Соціалістичних Республік та Італійською Республікою про правову допомогу у цивільних справах від 25.01.1979 року №4210 визначено потребу додання до даного позову засвідченого перекладу офіційною мовою Італійської Республіки або іншою мовою, яку запитувана держава зазначає як прийнятну, щодо можливості відповідного вручення документів в порядку судового доручення на підставі вказаного міжнародного договору відповідачу та виклику його у судове засідання на відповідно призначені час та дату судового розгляду, можливість проведення якого судом обумовлена передусім належним виконанням означених умов. Натомість за змістом ч.2 ст.55 ЦПК України передбачено допущення перекладача ухвалою суду лише за заявою особи, яка бере участь у справі, проте відповідного клопотання стороною позивача не предявлено, що заздалегідь унеможливлювало видачу судом відповідного судового доручення.

Відтак, наразі судом вбачається неусунення позивачем упродовж наданого їй строку визначених недоліків позовної заяви, обставини чого становлять встановлені законом підстави визнання даної позовної заяви неподаною та повернення її позивачеві, що не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення позову, а отже фактично не обмежує позивача у праві доступу до правосуддя за визначеної нею потребою судового захисту оспорюваних прав.

Враховуючи викладене, керуючись ст.119, 121, 416 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (Petrela Artan), із участю третьої особи Служби у справах дітей Жмеринської міської ради Вінницької області, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вважати неподаною і повернути її позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пяти днів з дня одержання її копії, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.