06.10.2016 Єдиний унікальний номер 205/4241/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року

Ленінський районний суд м.Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Прокоф*єва ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування за законом-

В С Т А Н О В И В :

01.06.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Прокоф*єва ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18 березня 1993 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4. Дошлюбне прізвище «Ярмоленко»

Батькам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого ВАТ «Дніпровськпромбуд» м. Дніпропетровськ 05 червня 1999 року, реєстрова книга №453п-713-200.

Згідно технічного паспорту вказана квартира в житловому будинку літ. А-9 загальною площею 48,6 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., складається з коридору 1 площею 8,3 кв.м., ванної 2 площею 2,6 кв.м., вбиральні 3 площею 1,3 кв.м., кухні 4 площею 7,3 кв.м., житлової 5 площею 15,7 кв.м., житлової 6 площею 12,0 кв.м., лоджії І площею 1,4 кв.м.

Співвласник квартири (батько) ОСОБА_5 помер 09 квітня 2005 року.

Спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно ОСОБА_5 були ОСОБА_1 (донька) та ОСОБА_6 (дружина).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на ? частку квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого ВАТ «Дніпровськпромбуд» м. Дніпропетровськ 05 червня 1999 року, реєстрова книга №453п-713-200.

В установлений законом строк ОСОБА_1 звернулася до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_5.

07 грудня 2005 року Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за №1140/2005, зареєстровано в реєстрі за№3-4297, відповідно до якого спадкоємцем ? частки майна ОСОБА_5, яке складається з ? часки квартири АДРЕСА_2 є його дочка ОСОБА_1, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 22.07.2015р., форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки ?.

ОСОБА_7, згідно ст.. 1268 ч.3 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

07 грудня 2005 року Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом відповідно до якого спадкоємцем ? частки майна ОСОБА_5, яке складається з ? часки квартири АДРЕСА_2 є його дружина ОСОБА_6.

07 квітня 2015 року померла ОСОБА_6.

Спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно ОСОБА_6 є позивачка ОСОБА_1 (донька), інших спадкоємців немає.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на ? частку квартири АДРЕСА_2, яка належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності, виданого ВАТ «Дніпровськпромбуд» м. Дніпропетровськ 05 червня 1999 року, реєстрова книга №453п-713-200 та на ? частку вищезазначеної квартири, яка належала померлій ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом за №1140/2005, виданого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 07.12.2005р. за реєстровим №3-4293.

12 листопада 2015 року приватним нотаріусом було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_6, яке складається з ? частки квартири АДРЕСА_2

12.10.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Прокоф*євою О.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_6, померлій 07 квітня 2015 року у звязку з тим, що правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Другою ДДНК 07.12.2005р. не зареєстровано належним чином в відповідних державних реєстраційних органах.

На підставі вищезазначеного просить визнати право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 загальною площею 48,6 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., яка складається з: коридора 1 площею 8,3 кв.м., ванної 2 площею 2,6 кв.м., вбиральні 3 площею 1,3 кв.м., кухні 4 площею 7,3 кв.м., житлової 5 площею 15,7 кв.м., житлової 6 площею 12,0 кв.м., лоджії І площею 1,4 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої 07 квітня 2015 року.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_8 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради ОСОБА_9 позовні вимоги не визнала та просила відмовити.

В судове засідання третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Прокоф*єва ОСОБА_3 не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 05 червня 1999 року, виданого ВАТ «Дніпровськпромбуд», реєстрова книга №453п-713-200., квартира 45, по вул.. Волинській, буд.11, у м. Дніпропетровську, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Згідно технічного паспорту квартира №45, по вул.. Волинській,буд.11 у м. Дніпропетровську загальною площею 48,6 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., складається з коридору 1 площею 8,3 кв.м., ванної 2 площею 2,6 кв.м., вбиральні 3 площею 1,3 кв.м., кухні 4 площею 7,3 кв.м., житлової 5 площею 15,7 кв.м., житлової 6 площею 12,0 кв.м., лоджії І площею 1,4 кв.м./а.с.18-20/

09 квітня 2005 року помер ОСОБА_5./а.с.11/

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є його донька ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_6.

Спадщину ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_5 прийняла фактично у відповідності до вимог п.3 ст. 1268 ЦК України, так як на момент смерті спадкодавця була зареєстрований за однією адресою з померлим, що підтверджується довідкою виданою 17.05.2016 року Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційне підприємство №22»./а.с.21/

Спадщину ОСОБА_1 прийняла після смерті ОСОБА_5, відповідно до вимог встановлених ст.. 1270 ЦК України.

07 грудня 2005 року Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за №1140/2005, зареєстровано в реєстрі за№3-4297, відповідно до якого спадкоємцем ? частки майна ОСОБА_5, яке складається з ? часки квартири АДРЕСА_2 є його дочка ОСОБА_1. Свідоцтво про право на спадщину на ? частину спадкового майна видане ОСОБА_1./а.с.13/

07 грудня 2005 року Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом відповідно до якого спадкоємцем ? частки майна ОСОБА_5, яке складається з ? часки квартири АДРЕСА_2 є його дружина ОСОБА_6./а.с.16/

07 квітня 2015 року померла ОСОБА_6./а.с12/

Згідно матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_6, померлої 07 квітня 2015 року з заявою про прийняття спадщини звернулась донька - ОСОБА_1.

12.10.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Прокоф*євою О.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_6, померлій 07 квітня 2015 року у звязку з тим, що правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Другою ДДНК 07.12.2005р. не зареєстровано належним чином в відповідних державних реєстраційних органах./а.с.23/

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Також, відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця.

Як розяснено у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» , суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ( частина пята статті 1268 ЦК ). Проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно ( стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право ( обєкт спадкування) на виникнення права власності на спадкове майно як на обєкт нерухомого майна.

При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими документами , що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно ( ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є цілком обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними з її боку, внаслідок чого підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1217, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 57-61, 74, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Прокоф*єва ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 загальною площею 48,6 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., яка складається з: коридора 1 площею 8,3 кв.м., ванної 2 площею 2,6 кв.м., вбиральні 3 площею 1,3 кв.м., кухні 4 площею 7,3 кв.м., житлової 5 площею 15,7 кв.м., житлової 6 площею 12,0 кв.м., лоджії І площею 1,4 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої 07 квітня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г.Остапенко