Справа № 165/210/16-ц
Провадження № 2/165/193/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

30 вересня 2016 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ушакова М.М.,

з участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

встановив:

29 січня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої ушкодженням здоров'я.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 06 жовтня 2015 року поблизу будинку АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2 вигулював без повідка та без намордника собаку породи німецька вівчарка на кличку «ІНФОРМАЦІЯ_2». Під час вигулу даної собаки відповідач належним чином не тримаючи її на повідку та не одягнувши намордника, знаючи, що його собака відноситься до потенційно небезпечних службових порід собак і усвідомлюючи можливі наслідки її укусу чи нападу, недбало віднісся до своїх обов'язків, не передбачив настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити. Внаслідок цих дій собака належна відповідачу наскочила на позивача та збила її з ніг. Після цього відповідач схопив собаку і повів до під'їзду, проте через декілька хвилин відповідач знов відпустив собаку, яка знову побігла до позивача і знову збила її з ніг, внаслідок чого позивач втратила рівновагу і впала, отримавши при цьому закритий перелом латерального виростка правої великогомілкової кістки з помірним зміщенням та закритий перелом латеральної кісточки правої гомілки без зміщення після цього собака вкусила за праву руку. Відносно відповідача ОСОБА_2 17 жовтня 2015 року Нововолинським MB УМВС було складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 154 КУпАП, постановою Нововолинського міського суду Волинської області відповідача визнано винним у адміністративному правопорушенні передбаченому ч. 2 ст. 154 КУпАП. Позивач зазначає, що в результаті отриманих травм вона була доставлена у Нововолинську ЦМЛ де перебувала на стаціонарному лікуванні з 06 жовтня 2015 року по 22 жовтня 2015 року. Позивач вказує, що в результаті таких дій відповідача їй було завдано матеріальну шкоду. Позивач зазначає, що відповідно до виписок Нововолинської ЦМЛ за період лікування за власні кошти придбала ряд медикаментів, згідно фіскальних чеків витратила на лікування 3476,63 грн., в тому числі 2600,00 грн. на набір імплантатів. Позивач вважає, що їй відповідачем було завдано матеріальну шкоду на суму 3476,63 грн.

Крім того позивач вказує, що внаслідок неналежного утримання відповідачем собаки їй було завдано фізичного болю та страждання в зв'язку із ушкодженням здоров'я. В зв'язку із цим вона переживає душевні страждання пов`язані із протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода завдана позивачу відповідачем проявилась у психологічному стресі перенесеному через лікування від отриманих травм, фінансових труднощах, зміною звичного ритму життя у зв'язку із відновленням своїх прав у судовому порядку. Окрім цього, внаслідок отриманих травм позивач тривалий час не може самостійно пересуватись та потребує сторонньої допомоги. Дані травми внаслідок похилого віку дуже тяжко загоюються. Щоб допомогти їй у догляді із-за кордону змушена була повернутись дочка ОСОБА_3, яка також повернувшись в Україну втратила заробіток. Позивач враховуючи характер правопорушення, яке є недбалістю позивача, ступінь тяжкості ушкоджень, глибину душевних страждань, вимоги розумності і справедливості вважає, що відповідач завдав їй моральної шкоди в розмірі 25000,00 грн., враховуючи те, що відповідач сплатив їй 5000,00 грн., вважає, що до стягнення з нього в її користь належить 20000, 00 грн.

Тому позивач звернулась до суду за захистом своїх прав, просить суд стягнути з відповідача в її користь 3476,63 грн. матеріальної шкоди, 20000,00 грн. моральної шкоди, а також просить стягнути понесені нею судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, подали до суду письмові заяви, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять справу розглянути у їхній відсутності, позов задовольнити повністю, не заперечують проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошеня в газеті "Волинь-нова", про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

З'ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2015 року поблизу будинку АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2 вигулював без повідка та без намордника собаку породи німецька вівчарка на кличку «ІНФОРМАЦІЯ_2», під час вигулу собака двічі наскочила на позивача та збила її з ніг. Внаслідок чого позивач втратила рівновагу і впала, після чого собака вкусила її за праву руку.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач проживає у житловому багатоквартирному будинку за адресою АДРЕСА_2, є власником собаки породи німецька вівчарка на кличку « ІНФОРМАЦІЯ_2», яка фактично утримується у квартирі. Позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Із наданої суду медичної документації вбачається, що 06.10.2015 року о 13:00 годині гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 поступила в травматологічне відділення Нововолинської ЦМЛ зі скаргами на болі в правому колінному та г/с суглобах, неможливість рухати в останніх. Анамнез: зі слів хворої приблизно в 11 годині на неї в під'їзді 2 рази наскочив незнайомий пес та збив з ніг. Об'єктивний стан середньої тяжкості. Свідомість ясна. Локально: набряк, припухлість в ділянці г/с суглобу справа, рухи в колінному та г/с суглобах різко обмежені із-за болю. Запаху алкоголю немає. 12.10.2015 року проведена операція - МОС латерального виростка канюльованими гвинтами. Знаходилась на стаціонарному лікуванні з 06.10.2015 року по 22.10.2015 року. 22.10.2015 року виписана. Діагноз: Закритий перелом латерального виростка правої великогомілкової кістки з помірним зміщенням. Закритий латеральної кісточки правої гомілки без зміщення. Вкушена рана (слід від рани) правої кисті (а.с. 6,8,9-14,15,16-17,18).

Із висновку експерта № 207 від 14.07.2016 року судово-медичної експертизи вбачається, що на підставі даних проведеної судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, по представленій медичній карті стаціонарного хворого на її ім'я виявлені тілесні ушкодження: перелом зовнішньої кісточки (малогомілкової кістки) правого гомілково-ступневого суглобу без зміщення, перелом латерального виростка правої великогомілкової кістки колінного суглобу з помірним зміщенням. Враховуючи локалізацію та характер ушкоджень правої гомілки, судмедексперт вважає, що механізм та послідовність їх утворення наступний: при фіксованій правій стопі внаслідок підвертання стопи досередини первинно утворився перелом зовнішньої кісточки (малогомілкової кістки) гомілково-ступневого суглобу і послідовно, вторинно, майже одночасно утворився перелом латерального виростка правої великогомілкової кістки колінного суглобу. Враховуючи численність, характер тілесних ушкоджень - вони не виключено могли утворитись в термін, вказаний в історії хвороби. За ступенем тяжкості, виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень, що признаку тривалості розладу здоров'я (Пункт 2.2.2 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»). Враховуючи локалізацію, характер, механізм та послідовність утворення тілесних ушкоджень судмедексперт вважає, що вони утворились в спосіб падіння на площині («падіння з висоти власного зросту») з підвертанням стопи досередини. Від оцінки виставленого заключного діагнозу - «Вкушена рана (слід від рани) правої кисті» - експерт утримався із-за невизначеності клінічної картини (п.4.13.1 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»). Цей діагноз носить декларативний характер і є не більш ніж припущенням, так як: при поступленні на стаціонарне лікування 6.10.2015 року немає згадки про ушкодження кисті; 9.10.2015 року в щоденнику зазначено: Сухий, без набряку слід від собачих ймовірно зубів без виділень». Судмедексперт зазначив, що такого ушкодження як «слід» немає, тим більше, що лікар не зазначає ні точної локалізації, ні розмірів, ні форми так званого «сліду» (а.с.62-63).

Судом встановлено, що відносно відповідача ОСОБА_2 17 жовтня 2015 року Нововолинським MB УМВС було складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 154 КУпАП та постанову у справі про адміністративне правопорушення від 17.10.2015 року про скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП. З яких вбачається, що ОСОБА_2 06 жовтня 2015 року порушив правила тримання собак, а саме не втримав в під'їзді свого собаку по кличці «ІНФОРМАЦІЯ_2» породи німецька вівчарка, в результаті чого собака завдала шкоду здоров'ю гр. ОСОБА_1 (а.с.19,20).

Постановою Нововолинського міського суду Волинської області відповідача ОСОБА_2 визнано винним у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 154 КУпАП (а.с.84).

На підтвердження заподіяної майнової шкоди стороною позивача надано суду чеки на придбання ліків, квитанцію на суму 2600,00 грн. за набір імплантантів (а.с.21,22), рахунок-фактуру №0810/91 від 08.10.2015 року на набір імплантантів для остеосинтезу великогомілкової кістки на суму 2600,00 грн. (а.с.23), накладну №67 від 16.10.2015 року на набір імплантантів для остеосинтезу великогомілкової кістки на суму 2600,00 грн. (а.с.24), всього на загальну суму 3476,63 гривень, в тому числі 2600,00 грн. за набір імплантантів.

Згідно з частинами 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

З врахуванням викладеного у сукупності, суд вважає, що стороною позивача доведено майнові втрати на загальну суму 3476,63грн., які підлягають стягненню з відповідача в користь позивача.

Відповідно до статті 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 9 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" зокрема встановлено, що особа, яка утримує домашню тварину, зобов'язана: забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону. Особа, яка супроводжує тварину, зобов'язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. Дозволяється утримувати домашніх тварин у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив'язі або без неї. Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов'язані не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Згідно з частиною 1 статті 1167, частиною 1 статті 1168 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Частиною 1 статті 1195 ЦК визначено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Проаналізувавши дослідженні в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача у користь позивача майнової та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я.

Враховуючи обставини справи, надані позивачем докази, та глибину моральних та фізичних страждань, застосовуючи правила розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає до задоволення частковота оцінює моральну шкоду завдану ОСОБА_1 в розмірі 6000,00 грн., які підлягають до стягнення з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоров'я.

Враховуючи те, що відповідач сплатив позивачу 5000,00 грн. в рахунок моральної шкоди, як сама позивач зазначає у позовній заяві, вважаю, що до стягнення з нього в її користь належить 1000,00 грн., із розрахунку: (6000,00 грн. - 5000,00 грн.) = 1000,00 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача та вважає за необхідне стягнути на її користь з відповідача 3476,63 грн. на відшкодування завданої майнової шкоди, 1000,00 грн. грошової компенсації завданої моральної шкоди ушкодженням здоров'я.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 підлягають до стягнення понесені нею судові витрати, що підтверджуються документально: сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн. (а.с.1), сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн. (а.с.2), витрати на судові оголошення про виклик до суду відповідача в сумі 300,00 грн. (150,00 грн. + 150,00 грн) за два оголошення (а.с.47,72,73,81,82), всього: 551,20 + 551,20 +300 = 1402,40 грн. судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 11, 60, 61, 83, 88, 209, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 22, 23, 1167, 1168, 1187, 1195 ЦК України, статті 9 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження", суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 3476 (три тисячі чотириста сімдесят шість) гривень 63 копійки майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди завданої ушкодженням здоров'я.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1402 (одну тисячу чотириста дві) гривень 40 копійок судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя М.М. Ушаков