АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/8340/15-ц Номер провадження 22-ц/786/249/16Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю. В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л., суддів: Бондаревської С.М., Одринської Т.В., при секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2015 року заяву ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення- залишено без розгляду. Роз'яснено заявнику право звернення до суду з вимогами в порядку позовного провадження.

З даною ухвалою суду не погодився ОСОБА_2 та подав на неї апеляційну скаргу, в якій прохав ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2015 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті в іншому складі суду. Вважає, що ухвала місцевого суду винесена з порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Судове засідання проводилося за відсутності сторін, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно п.1 ч.2 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до п.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що у жовтні 2015 року ОСОБА_2, звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якій зокрема просив встановити факт, що запис №20 від 01.03.2007 року про переведення його начальником дільниці № 4 в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 13.03.1987 року на ім'я заявника зроблений помилково. Вказував на те, що його було звільнено у зв'язку зі скороченням штату саме з посади виконавця робіт на дільниці №4 у ТОВ «Райдуга», що його було переведено на посаду майстра дільниці №4 за посадою майстра будівельних і монтажних робіт (запис №16 від 22.11.1994), що передбачена списком 2 розділу ХХVII підрозділу 2290000б-23419, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що між заявником по даній справі та заінтересованою особою Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області існує спір про право щодо права заявника на пенсію за віком на пільгових умовах, а тому відповідно до вимог ч.6 ст. 235 ЦПК України дана заява має бути залишена без розгляду.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог закону та такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи, а тому подана апелянтом скарга підлягає відхиленню.

Згідно вимог ст.234, ст.256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, суддя у відповідності до вимог статті 258 ЦПК України повинен перевірити мету встановлення юридичного факту, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Так, з матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з заявою про встановлення факту роботи на певній посаді, заявник фактично оспорює правильність записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 13.03.1987 року, оскільки він не має можливості в повній мірі реалізувати своє право на пенсію, так як період роботи переривається і не вистачає пільгового трудового стажу.

Відповідно до ч.6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Крім того, відповідно до вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи в порядку окремого провадження, якщо такі факти породжують юридичні наслідки; заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У разі, коли буде виявлено, що встановлення факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам про право подати позов на загальних підставах.

Виходячи із зазначених вище положень процесуального закону та змісту заявлених вимог, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що даний спір має розглядатися у порядку позовного провадження, а тому на підставі ч.6 ст. 235 ЦПК України заява ОСОБА_2 повинна бути залишена без розгляду з роз'ясненням останньому права пред'явлення позову на загальних підставах.

Таким чином доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому задоволенню вона не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : /підпис/ Г.Л. Карпушин

Судді: /підпис/ С.М. Бондаревська /підпис/ Т.В. Одринська

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин

З оригіналом згідно: