Справа №265/5088/16-ц
Провадження №2/265/2005/16
24 жовтня 2016 року місто Маріуполь
Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Щербіна А.В.,при секретарі СебкоГ.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -
05 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь, на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, до досягнення дитиною, ОСОБА_3 Вячеславовим, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, починаючи утримання з дня подання позову.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що з відповідачем ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейні відносини між ними припинені, вони проживають окремо, дитина проживає з позивачем. Відповідач добровільно матеріальну допомогу надає, але не регулярно. Вона не працює, доглядає за дитиною, тому потребує допомоги відповідача та в інтересах дитини звертається з даним позовом до суду.
Позивач до судового засідання не прибула, надавши суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до судового засідання не зявився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, за зареєстрованою адресою.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ч. 5 ст. 49 Сімейного кодексу України дружині-матері мають бути створені у сім'ї умови для поєднання материнства із здійсненням нею інших прав та обов'язків.
За положеннями ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БК № 267689, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві 21 листопада 2014 року, актовий запис № 2451.
Згідно свідоцтва про народження, виданого 05 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, сторони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 1683; в графі „Батьки зазначені: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_1.
Як вбачається з довідки, виданої 01 вересня 2016 року Житлово будівельним кооперативом «8 Березня», ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із матірю ОСОБА_1.
Згідно ст. 75 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. А також, відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до розяснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
На підставі викладеного, а також з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 75, 84 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 аліменти на її користь, на її утримання, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 05 вересня 2016 року і до досягнення дитиною сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.
Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 судові витрати, повязані з розглядом справи, а саме судового збору у сумі 551 гривень 20 копійок.
На підставі ст.ст. 75, 84 СК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 81, 84, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на її користь, на її утримання, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 05 вересня 2016 року і до досягнення дитиною, сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.
3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.
4. Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
5. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
6. Позивач та інші особи, які беруть участь у справі, крім відповідача, а також особи, які не брали участі у справі, крім відповідача, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, крім відповідача, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
7. Відповідачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Апеляційному суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя А.В. Щербіна