22-ц/775/813/2016(м)
Головуючий в 1 інстанції Кузнецов Д.В.
Доповідач Пономарьова О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Пономарьової О.М.,

суддів Ігнатоля Т.Г., Попової С.А.,

секретар судового засідання Герасимова Г.Є.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Іллічівського районного суду Донецької області від 07 вересня 2016 року

в с т а н о в и в:

Рішенням Іллічівського районного суду Донецької області від 07 вересня 2016 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 650 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 19 липня 2016 року. Стягнуто зі ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду змінити і стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно та не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Апелянт зазначає, що суд зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, стягнув аліменти в твердій грошовій сумі, в той час як він є приватним підприємцем, має постійний дохід.

В судовому засіданны апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що відповідач є батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає з матірю - позивачем ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_2 з дитиною не мешкає і у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, яка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку(доходу) щомісячно, а потім змінила вимоги і просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, зобовязаний утримувати дитину, та врахував матеріальний стан сторін, стан здоровя дитини, і стягнув на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 650 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Такі висновки суду першої інстанції апеляційний суд вважає правильними, такими, що відповідають вимогам закону та встановленим у справі обставинам.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що відповідач є батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом із матірю ОСОБА_1 за адресою: м. Маріуполь, бул. ШевченкаАДРЕСА_1.

Добровільно сторони не дійшли згоди про участь відповідача в утриманні дитини.

Стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовй сумі в розмірі 650 грн., суд правильно виходив з вимог закону про те, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та урахував матеріальне становище відповідача, який є працездатною, фізично здоровою особою, та стан здоров?я дитини , яка на протязі 2016 року проходила стаціонарне лікування з приводу гіпоплазії лівої нирки, перебуває на обліку в дитячій поліклініці за місцем проживання та відвідує міського нефролога.

. Доводи апеляційної скарги відповідача щодо неправильного застосування норм матеріального права та необхідності стягнення аліментів в розмірі ? частці від його доходу, який у нього є постійним, оскільки він є приватним підприємцем, не спростовують висновки суду першої інстанції.

Судом першої інстанції досліджувався витяг з реєстру платників єдиного податку від 17 лисопада 2015 року за № 571 та виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з яких вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Іллічівському відділенні Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області як фізична особа-підприємець, а також надані Іллічівським відділенням Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області відомості за період з 01 жовтня 2015 року по 30 червня 2016 року про отримання ОСОБА_2 доходу у сумі 992,00 грн., що дало суду підстави зробити висновок про мінливість та нерегулярність доходу відповідача та стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, розмір якої фактично дорівнює ? частці прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, який відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 травня 2016 року складає 1 228 грн. При цьому суд врахував, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дітей в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум, а також матеріальне становище сторін, стан здоровя дитини.

Апеляційний суд вважає, що визначаючи розмір аліментів, суд, з урахуванням наданих доказів дійшов правильного висновку про те, що позивач є здоровою працездатною особою і зазначений розмір аліментів на утримання дитини не погіршить його права на достатній життєвий рівень.

Апеляційний суд визнає, що судом першої інстанції правильно встановлені правовідносини, що склалися між сторонами і їм надана належна правова оцінка, в судовому рішенні повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Наведені в апеляційній скарзі відповідача доводи є необґрунтованими і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Згідно із статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду Донецької області від 07 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: О.М. Пономарьова

Судді: Т.Г. Ігнатоля

ОСОБА_4