Справа № 263/8743/16-ц
Провадження №2/263/2136/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючої судді Шатілової Л.Г., при секретарі Маслюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про стягнення штрафних санкцій за затримку виплати страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» (далі НАСК «Оранта») про стягнення штрафних санкцій за затримку виплати страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.10.2013 року, з вини водія ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний йому автомобіль ВАЗ 2115, державний номерний знак НОМЕР_1. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована НАСК «Оранта», він звернувся до відповідача з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування. 28.11.2013 року страховику були надані всі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону України № 1961-IV для визнання випадку страховим та для визначення розміру страхового відшкодування. Між ним та відповідачем було погоджено розмір збитків, базою якого стало проведене дослідження щодо визначення матеріальних збитків, яких він зазнав внаслідок вищевказаної ДТП, а саме - 5502,10 гривень. Крайній строк виплати страхового відшкодування припадав на 28.12.2013 року, проте відповідач здійснив виплату лише 01.04.2016 року, прострочивши виплату більш ніж на два роки та три місяці. Враховуючи, що неправомірними діями відповідача були порушені його права та законні інтереси, він був змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з НАСК «Оранта» на його користь суму шкоди, завдану несвоєчасною виплатою страхового відшкодування за період з 28.12.2013 року по 01.04.2016 року, а саме: інфляційні втрати в розмірі 14740,00 гривень, суму пені в розмірі 4753,00 гривень, 3% річних від суми простроченого боргу в розмірі 396,00 гривень, а також відшкодувати витрати по сплаті судового збору.

25.10.2016 року представник позивача ОСОБА_3 надала письмову заяву, в якій уточнила позовні вимоги та просила стягнути з НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 суму шкоди, завдану несвоєчасною виплатою страхового відшкодування за період з 28.12.2013 року по 01.04.2016 року, а саме: інфляційні втрати в розмірі 14740,00 гривень, 3% річних від суми простроченого боргу в розмірі 396,00 гривень, а також відшкодувати витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 гривень.

Представник позивача ОСОБА_3 надала до суду письмову заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, наполягала на їх задоволенні, справу просила розглянути за її відсутністю.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях, просив відмовити у їх задоволенні, справу просив розглянути за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.10.2013 року сталася ДТП за участю автомобіля Ford Cargo, держаний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, автомобіля ВАЗ 2115, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить позивачу ОСОБА_1, та автомобіля Renault, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5 Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.10.2013 року водія ОСОБА_2 було визнано винним за ст.124 КУпАП у скоєнні вищевказаної ДТП /а.с. 12/. В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

Автомобіль ОСОБА_2 Ford Cargo, держаний номерний знак НОМЕР_2, був забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС 1272814 від 07.04.2013 у НАСК «Оранта».

Власник автомобіля ВАЗ 2115, державний номерний знак НОМЕР_1, позивач ОСОБА_1 28.11.2013 року звернувся до відповідача з заявою про страхове відшкодування та надав відповідачу всі необхідні для виплати документи.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 10.12.2013 року /а.с. 10/ призначена сума страхового відшкодування склала 4992,10 гривень (тобто 5502,10-510,00 франшиза), що також підтверджується страховим актом № ОЦВ-13-13637/1 від 10.12.2013 року /а.с. 11/ .

З заяви на видачу готівки № 2468895/1 від 19.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 4992,10 гривень /а.с. 49/.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Оскільки зобовязання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобовязання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Як випливає з листа НАСК «Оранта» № 09-02-12/5372 від 28.04.2016 року, відповідач повідомив ОСОБА_1, про те, що страховиком 01.04.2016 року було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 4992,10 гривень (тобто 5502,10-510,00 франшиза) /а.с. 24/.

Таким чином, сторонами було визнано, що страхове відшкодування було виплачено 01.04.2016 року.

З огляду на викладене, з урахуванням норми п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», затримка виплати страхового відшкодування, за період з 27.02.2014 року (90 днів після надання всіх необхідних документів на виплату, тобто після 28.11.2013 року) по 01.04.2016 року, складає 672 дні (2014 р. 308 д. + 2015 р. 365 д. + 2016 р. -92 д).

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки НАСК «Оранта» прострочила виконання грошового зобов'язання, з останньої на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати та 3% річних.

Інфляційні витрати за період з 27.02.2014 року по 01.04.2016 року становлять 13388,81 гривень (а саме: 2014 рік 4992,10 грн.:100%*124,9% =6235,13 гривень; 2015 рік - 4992,10 грн.:100%*143,3% =7153,68 гривень), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Три відсотки річних від несплаченої суми за період з 27.02.2014 року по 01.04.2016 року становлять 275,73 гривень (4992,10 х 3 : 100 : 365 х 672), які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 551,20 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 13664,54 гривень ?100% : (14740+396 =15136 грн.) гривень ціни позову = 90 %), тобто 90 % від ціни позову (90 % ? 551,20 гривень :100% = 496,08 гривень), що складає 496,08 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 79, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 625, 979 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про стягнення штрафних санкцій за затримку виплати страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_1 суму інфляційних витрат у розмірі 13388,81 гривень, 3% річних у розмірі 275,73 гривень, а всього 13664 гривні 54 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 496 гривень 08 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя Л.Г.Шатілова