У Х В А Л А

10 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення оплати праці за роботу у вихідні дні, компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку,

встановила:

''

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 6 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 9 липня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено: стягнуто із ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за роботу у неробочі дні у сумі 1 855,38 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13 лютого 2009 року по 6 квітня 2015 року у сумі 238 254 грн 1 коп. та компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати з березня 2009 року по січень 2015 року у сумі 872 грн 2 коп., а всього 240 981 грн 41 коп. без вирахування податків та обовязкових платежів; вирішено питання про розподіл судових витрат. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_202/ed_2016_05_17/pravo1/KD0001.html?pravo=1>Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 червня 2016 року касаційну скаргу ПАТ «КБ «Надра» задоволено частково, судові рішення у справі скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування постановленої у справі ухвали суду касаційної інстанції та залишення в силі рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини 1 статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме Закону України «Про оплату праці», статей 47, 65, 72, 107, 115, 117, 233 та 234 КЗпП України.

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 жовтня 2012 року, 5 квітня 2013 року, 30 січня, 12 червня, 1 жовтня 2014 року, 14 січня, 22 липня, 30 жовтня, 2, 3, 9 та 16 грудня 2015 року, дві ухвали від 3 лютого, 13 квітня, 15 червня 2016 року, постанову Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 червня 2016 року, яку просить переглянути заявник, суд касаційної інстанції скасувавши ухвалені у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, передав справу на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням судами норм матеріального та процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

У зв'язку з цим, підстави для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, передбачені пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутні.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення оплати праці за роботу у вихідні дні, компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
Л.І. Охрімчук