Справа № 742/526/16-ц Провадження № 22-ц/795/969/2016 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Білокур В. І. Доповідач - Євстафіїв О. К.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЄвстафіїва О.К.,
суддів:Страшного М.М., Шарапової О.Л.,
при секретарі:Нечасному О.Л.,
за участю:позивача ОСОБА_5 та її представників ОСОБА_6, адвоката Фесика І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Прилуцького міськрайонного суду від 05 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про зобов'язання вчинити дії, третя особа - Комунальне підприємство «Водоканал» Ладанської селищної ради Прилуцького району,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 р. ОСОБА_5, ОСОБА_10 і ОСОБА_8 пред'явили позов до ОСОБА_9, у якому на підставі ст. 391 ЦК України просили зобов'язати останню демонтувати димохідну трубу, яка улаштована на стіні буд. АДРЕСА_1. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачі є власниками квартир цього будинку та співвласниками його допоміжних приміщень, а відповідачеві належить 11/20 частин нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1, у яких нею розміщено магазин продовольчих товарів. Балансоутримувачем будинку, про який йдеться, є КП «Водоканал». У жовтні 2013 р. ОСОБА_9 встановила у належному їй приміщенні калориферну піч «Буллер» та улаштувала на несучій стіні будинку димохідну трубу від твердопаливного котла. Дану трубу відповідачем улаштовано всупереч ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» і ст. 358 ЦК України - без згоди співвласників будинку. Внаслідок її улаштування відбувається задимлення квартир у зимовий період, на балконах і підвіконнях маються сліди сажі. Крім того, труба псує зовнішній вигляд фасаду будинку. Неодноразові звернення до відповідача з проханням демонтувати вказану трубу ОСОБА_9 відхилила, посилаючись на те, що калориферну піч «Буллер» вона встановила на підставі відповідного проекту, розробленого ПП «МПБП Стимул». Але дане підприємство такий проект не розробляло.

Ухвалою суду від 04.03.2016 р. до участі у справі як третю особу залучено КП «Водоканал» Ладанської селищної ради (а.с. 71).

Ухвалою суду від 14.03.2016 р. позовні вимоги ОСОБА_10 залишено без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (а.с. 19).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати дане рішення і задовольнити позов. Доводи скарги зводяться до такого:

- висновок суду І інстанції про те, що буд. АДРЕСА_1 не передавався у власність його мешканцям, оскільки не створено об'єднання співвласників цього будинку, та що його балансоутримувачем є КП «Водоканал» Ладанської селищної ради, є невірним,

- на порушення ст. 355 ЦК України, суд при вирішенні справи не врахував, що відповідач визнала, що встановлюючи трубу, яка є об'єктом судового розгляду, вона не отримувала відповідного дозволу ні у співвласників будинку, ні у його балансоутримувача - КП «Водоканал» Ладанської селищної ради, ні в Ладанській селищній раді, що робочий проект встановлення калориферної печі «Буллер» вона не виготовляла, що відповідач не надала доказів наявності договору про володіння нею майном позивачів. Улаштування вказаної труби порушує права позивачів, т.я. її улаштування унеможливлює утеплення квартир з зовнішньої сторони будинку,

- копія рішення 46 позачергової сесії Ладанської селищної ради 6 скликання від 02.12.2012 р. є недопустимим доказом, т.я. у ній не скопійовано печатку. Крім того, у даному рішенні не йдеться про надання ОСОБА_9 дозволу на встановлення на стіні будинку димохідної труби, яка є об'єктом судового розгляду. До того ж, зі змісту листа Прилуцької райдержадміністрації від 22.03.2016 р. № 07-08/29 випливає, що є сумніви в тому, що це рішення існує,

- залучення місцевим судом до участі у справі як третю особу КП «Водоканал» Ладанської селищної ради суперечить ст. 35 ЦПК України, т.я. спір між сторонами не зачіпає ні права, ні законні інтереси даного підприємства,

- висновок суду І інстанції про відповідність труби, що є об'єктом судового розгляду, санітарно-технічним вимогам, виходить за межі позовних вимог.

У судовому засіданні ОСОБА_5 та її представники підтримали апеляційну скаргу; ОСОБА_8 подала заяву про підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_9 у запереченнях на скаргу просить її відхилити за безпідставністю, КП «Водоканал» Ладанської селищної ради у поясненні на апеляційну скаргу просить залишити без змін рішення суду І інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що доводи позовної сторони про самовільне улаштування відповідачем димовентиляційної системи, яка не відповідає санітарно-технічним вимогам, спростовуються наявними у справі доказами і, крім того, ОСОБА_9 є таким самим співвласником буд. АДРЕСА_1, як і позивачі, що позовна сторона не заявляла клопотання про призначення експертизи, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено, що ОСОБА_5 не довела, що саме від труби, яка є предметом спору між сторонами, здійснюється забруднення її квартири. З такими висновками не погоджується апеляційний суд.

Так, по справі встановлено наступне.

Згідно з повідомленням КП «Водоканал» Ладанської селищної ради від 25.02.2016 р. № 92, дане підприємство є балансоутримувачем буд. АДРЕСА_1 (а.с. 40).

ОСОБА_5 є власницею квартири № 67 буд. АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.04.1996 р., яке видане державним нотаріусом Прилуцької районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-473 (копія цього свідоцтва на а.с. 14).

ОСОБА_8 є власницею квартири № 63 буд. АДРЕСА_1, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3344586 від 13.05.2013 р. (а.с. 15).

Місце проживання позивачів зареєстроване у вищевказаних квартирах, що підтверджується витягами з їхніх паспортів (а.с. 7-8, 5-6).

ОСОБА_9 є власником 11/20 частин нежилої будівлі А-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено копією договору купівлі-продажу, посвідченого 29.03.2002 р. приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О., реєстровий № 428; перехід права власності за цим договором до ОСОБА_9 зареєстровано Прилуцьким МБТІ 01.04.2002 р. Ці обставини підтверджено копією договору, про який йдеться (а.с. 82-83). У цьому приміщенні відповідачем улаштовано магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», що жодним з учасників судового розгляду не заперечується.

Рішенням 46 позачергової сесії 6 скликання Ладанської селищної ради від 02.10.2012 р. ОСОБА_9 надано дозвіл на виготовлення документації та встановлення системи індивідуального опалення в приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 (копія цього рішення на а.с. 174).

Копією розрізу-схеми встановлення димової труби та фотографіями зовнішнього вигляду буд. АДРЕСА_1 підтверджено, що ОСОБА_9 улаштувала на несучій стіні будинку, яка є складовою приміщень належних позивачам квартир, димохідну трубу від твердопаливного котла, що значно погіршило зовнішній вигляд будинку (а.с. 17, 49, 62-64, 68, 84).

В акті обстеження систем індивідуального опалення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» та аптеки «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, від 14.02.2014 р., який складено комісією у складі депутата Ладанської селищної ради, керуючої справами виконкому цієї ради, головним інспектором Прилуцького МРВ Управління ДСНС України у Чернігівській області, державними екологічними інспекторами з ОНПС у Чернігівській області та спеціалістом Прилуцького міськрайонного управління Держсанепідслужби України у Чернігівській області (його копія на а.с. 36), зазначено, що:

- викид продуктів згорання від калориферної печі «Буллер», яка встановлена в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», забезпечується через димохід, виведений на відстань більше 1,0 м над покрівлею 5-ти поверхового будинку АДРЕСА_1. Після проведення комісійного обстеження ОСОБА_9 і власник аптеки ПП «ІНФОРМАЦІЯ_2» надали документи на твердопаливні котли; дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами не має ні ПП «ІНФОРМАЦІЯ_2», ні ОСОБА_9,

- при зовнішньому огляді помешкань квартир № 64 та № 67 даного будинку встановлено, що на балконах цих квартир виявлено осідання сажі, відчутно запах диму. За результатами обстеження комісія рекомендувала ОСОБА_9 отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Згідно з копією протоколу № 1 від 20.03.2014 р. дослідження повітря у належній ОСОБА_5 квартирі, який складено Прилуцьким міськрайонним управлінням Головного управління Держсанепідслужби України у Чернігівській області, вміст шкідливих речовин у атмосферному повітрі житлової кімнати даної квартири внаслідок викидів у атмосферу продуктів згоряння з димоходів магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» та аптеки не перевищує гранично допустимої концентрації (а.с. 37-38).

В протоколі засідання тимчасової комісії Ладанської селищної ради від 29.07.2014 р., яка створена рішенням 69 позачергової сесії Ладанської селищної ради від 22.04.2014 р. з метою отримання документів на встановлення системи твердопаливного опалення в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» та визначення відповідності чинним нормам встановленого по фасаду будинку димоходу системи опалення цього магазину, зазначено, що комісія не має можливості визначити та надати висновок про те, чи встановлена димохідна труба магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» згідно з нормативними документами та існуючими будівельними нормами, чи ні, так як для такого висновку потрібні спеціальні знання в галузі будівництва та архітектури; комісія запропонувала ОСОБА_9 звернутися з заявою для проведення будівельно-технічної експертизи до відповідної установи чи організації (копія цього протоколу на а.с. 39).

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 17.10.2014 р. по справі № 742/4345/14, яке набрало законної сили (його копія на а.с. 46-47), Приватному підприємству «ІНФОРМАЦІЯ_2» заборонено експлуатацію приладу твердого палива, встановленого в аптеці за адресою: по АДРЕСА_1, до приведення параметрів димової труби у відповідність до державних будівельних норм.

З висновку Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 12.12.2015 р. про результати розгляду заяви чоловіка позивача ОСОБА_5 ОСОБА_6 вбачається, що для підтримання у належному стані димоходу, через який здійснюється викид продуктів згорання від калориферної печі «Буллер», що встановлена в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», у відповідача мається потреба час від часу підніматися на дах будинку АДРЕСА_1 (копія даного висновку на а.с. 57).

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 25.11.2014 р. по справі № 742/4345/14, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 17.02.2015 р. (їх копії на а.с. 41-43, 44-45), ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні вимог про заборону ОСОБА_9 експлуатувати опалювальний прилад твердого палива, встановлений у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1 та вимог про зобов'язання ОСОБА_9 демонтувати димовентиляційну систему цього приладу. У мотивувальній частині рішень зазначено, що не доведено, що внаслідок експлуатації встановленої ОСОБА_9 труби на балконі ОСОБА_5 осідає бруд (сажа).

Жодним з учасників судового розгляду не заперечується, що димохідну трубу, про яку йдеться, відповідач улаштувала без отримання у встановленому чинним законодавством порядку дозволу - без дозволу та згоди як позивачів, так і компетентних органів державної влади й місцевого самоврядування.

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Позивачі та відповідач є співвласниками частин будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Пункт 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приписує, що власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень у будинку, технічного обладнання і елементів зовнішнього благоустрою. Крім того, у мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 р. № 4-рп/2004 по справі № 1-2/2004 зазначено, що питання щодо згоди власників квартир - співвласників допоміжних приміщень багатоквартирного будинку на надбудову поверхів, улаштування мансард і т. ін. з використанням при цьому конструктивних елементів будинку, як і на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень, має вирішуватися відповідно до законів про власність та інших законів України, передусім Цивільного кодексу України. Тож в силу ч. 1 ст. 358 ЦК України право власності на вказану вище будівлю сторони зобов'язані здійснювати спільно.

У справі відсутні докази, які спростовують твердження позовної сторони про те, що димохідна труба, улаштована ОСОБА_9 на несучій стіні буд. АДРЕСА_1, псує зовнішній вигляд фасаду будинку. Також нема у справі і доказів, що спростовують посилання ОСОБА_5 в апеляційній скарзі на те, що улаштування труби, яка є об'єктом судового розгляду, унеможливлює утеплення належних позивачам квартир з зовнішньої сторони будинку. Оскільки вказану трубу відповідачем улаштовано без згоди позивачів, то в силу вищенаведених норм матеріального права і ст.ст. 10 ч. 3, 60 ч.ч. 1, 3 ЦПК України саме відповідач мала довести, що її улаштування ніяким чином не порушує законних прав, свобод та інтересів позивачів. Проте таких доказів відповідач суду не надала. До того ж, ОСОБА_12 ні у запереченнях на позов, ні у запереченнях на апеляційну скаргу навіть не виказала незгоди з твердженнями ОСОБА_5 і ОСОБА_8 про те, що спірна димохідна труба псує зовнішній вигляд фасаду будинку. Отож у суду нема підстав стверджувати, що позивачі, вимагаючи демонтувати цю трубу, всупереч нормам ст. 13 ЦК України зловживають належним їм правом власності на стіну будинку, до якої прикріплено трубу, або що вони іншим чином виходять за встановлені діючим законодавством межі здійснення цього права.

Заперечення ОСОБА_9 проти позову апеляційним судом відкидаються. Так:

- посилання останньої на те, що Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» набрав чинності після улаштування нею труби, що є об'єктом спору між сторонами, не є підставою для відхилення позову в силу ч. 1 ст. 358 ЦК України і роз'яснення, викладеного у абз. 4 п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду». Виходячи з цього роз'яснення, не є підставою для відмови у позові те, що у позовній заяві відсутнє посилання на нормативні документи, які регламентують отримання дозволу на улаштування димової труби (зокрема на ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»),

- те, що будинок АДРЕСА_1 не знімався з балансу КП «Водоканал» Ладанської селищної ради та у власність його мешканцям не передавався, не має юридичного значення для справи, т.я. позивачі документально довели належне їм право власності на квартири цього будинку, у яких вони мешкають. Отже вони довели і належне їм право власності на технічне обладнання і елементи зовнішнього благоустрою даного будинку. Також не має юридичного значення для справи і те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не довели, що вони неодноразово зверталися до ОСОБА_9 з проханням прибрати трубу, про яку йдеться,

- у протоколі дослідження повітря у належній ОСОБА_5 квартирі зазначено, що вміст шкідливих речовин у атмосферному повітрі житлової кімнати цієї квартири внаслідок викидів у атмосферу продуктів згоряння з димоходів магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» та аптеки не перевищує гранично допустимої концентрації. Але ця обставина не є підставою для відмови у задоволенні позову, т.я. у ході розгляду справи відповідачем не спростовано, що спірна димохідна труба псує зовнішній вигляд фасаду будинку і що її улаштування унеможливлює утеплення належних позивачам квартир з зовнішньої сторони будинку,

- посилання ОСОБА_9 на те, що всі роботи по встановленню калориферної печі «Буллер» та димоходу нею виконано відповідно до вимог ДБН 2.5-67:2013, не підтверджено жодним з наявних у справі доказів,

- ст. 319 ЦК України дійсно захищає права як позивачів, так і відповідача. Але це не означає, що надане відповідачеві цією статтею право вона може здійснювати всупереч припису ч. 1 ст. 358 ЦК України та іншим наведеним вище нормам права, які регулюють правовідносини по справі.

Відсутність у КП «Водоканал» Ладанської селищної ради заперечень проти димовивідної труби, яка є об'єктом судового розгляду, не є підставою для відмови у позові, т.я. дане підприємство не є власником приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Висновок місцевого суду про те, що доводи позовної сторони про самовільне встановлення відповідачем димовентиляційної системи в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» спростовуються матеріалами справи, та що позивач ОСОБА_8 не надала доказів на підтвердження позовних вимог, суперечить наявним у справі та описаним вище доказам.

Посилання суду І інстанції на судові рішення Прилуцького міськрайонного суду від 25.11.2014 р. і апеляційного суду Чернігівської області від 17.02.2015 р. по справі № 742/4345/14 як на підставу відмови у задоволенні позову є хибним, т.я. цими рішеннями ОСОБА_5 відмовлено у позові не з тих підстав, які нею зазначено у даній позовній заяві.

В оскаржуваному рішенні місцевим судом зазначено, що відповідач є таким самим співвласником допоміжних приміщень, технічного обладнання та елементів зовнішнього благоустрою, як і позивачі. Але ця обставина в силу ч. 1 ст. 358 ЦК України та інших наведених вище нормам права, що регулюють спірні правовідносини, не дає відповідачеві права здійснення права власності на технічне обладнання та елементи зовнішнього благоустрою приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, окремо від позивачів.

Отож оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановленням рішення про задоволення позову.

В порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 належить стягти витрати по сплаті судового збору за подання позову і апеляційної скарги (квитанції на а.с. 1, 125).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 307, 309 ч. 1 п. 4, 314, 316 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити, рішення Прилуцького міськрайонного суду від 05 квітня 2016 року скасувати, позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_8 задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_9 демонтувати (знести) димохідну трубу, яка улаштована нею на стіні буд. АДРЕСА_1 Прилуцького району.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 1157 (одну тисячу сто п'ятдесят сім) грн. 54 коп. на відшкодування судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але воно може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: