Провадження № 2-о/641/341/2016 Справа № 641/8493/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Онупко М.Ю.,

за участю секретаря - Нагорної М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Комінтернівський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м. Кіровське Донецької області, батьком якого є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилається на те, що вона є матірю дитини ОСОБА_2, який народився 05.10.2016 у м. Кіровське, яке є тимчасово окупованою територією та іменується Донецькою Народною Республікою, про що свідчить медичне свідоцтво про народження № 684/956 від 05.10.2016, яке було їй видано Донецьким клінічним територіальним медичним обєднанням та свідоцтвом про народження Серії ДНР № 018327 від 15.10.2016 виданого Кіровським міським відділом РАЦС державної реєстраційної палати міністерства юстиції ДНР. На теперішній час позивач не має можливості отримати свідоцтво про народження дитини в органах РАЦС Міністерства юстиції України, у звязку з чим вона була вимушена звернутися з заявою про встановлення факту народження дитини до суду.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не зявилась, в заяві про встановлення факту народження зазначила про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Представник заінтересованої особи Комінтернівського районного у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_4 до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

На обґрунтування обставин, викладених у заяві, заявником до матеріалів справи надано наступні докази.

Свідоцтвом про шлюб Серія 1-НО № 086401 виданого 25.06.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області підтверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 01.06.2007, актовий запис № 68 (а.с. 7).

Відповідно до копії паспорту громадянки України Серія ВН № 393734 виданого Кіровським МВ ГУМВС України в Донецькій обл. 20.06.2007, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована проживаючою в ІНФОРМАЦІЯ_5, м-н. Горняцький,9, кв. 193-194 (а.с. 8-11).

З копії паспорту громадянина України виданого Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій обл. 24.10.2001, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрований проживаючим в ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 13-16).

Згідно копії медичного свідоцтва про народження (форма № 103/о) № 684/956 від 05.10.2016 року ОСОБА_1 05.10.2016 року народила хлопчика (а.с.18).

15.10.2016 року батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували факт народження дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 на тимчасово окупованій території України та отримали свідоцтво про народження сина, видане Кіровським міським відділом записів актів цивільного стану Державної ОСОБА_5 Міністерства юстиції ДНР № 018327 (а.с. 20).

Заявник 18.10.2016 року звернулася до Фрунзенського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою про видачу свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, та листом № 1201/15.8-04-03 від 18.10.2016 їй було відмовлено у реєстрації народження дитини, оскільки заявником подане медичне свідоцтво про народження неналежної форми. Також розяснено право на звернення до суду з заявою про встановлення факту народження (а.с. 6).

У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно роз'яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Частиною 1 ст. 257-1 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Згідно ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження.

За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

У відповідності до приписів Інструкції щодо заповнення та видачі медичного свідоцтва про народження, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 N 545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 р. за N 1150/13024, для забезпечення реєстрації народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану заклад охорони здоров'я видає "Медичне свідоцтво про народження", форма N 103/о. Медичне свідоцтво про народження видається будь-кому з батьків або іншим особам, які провадитимуть реєстрацію народження дитини, усіма закладами охорони здоров'я, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я при державній реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану факт народження дитини підтверджується медичною довідкою про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о) або рішенням суду.

Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з п. 1 наказу Міністерства юстиції України «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» від 17.06.2014 року № 935/5 призупинено доступ користувачів до Державного реєстру актів цивільного стану громадян до закінчення антитерористичної операції на сході України, в тому числі призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції.

Отже, медичне свідоцтва про народження (форма № 103/о) № 684/956 від 05.10.2016 року та свідоцтво про народження видане Кіровським міським відділом записів актів цивільного стану Державної ОСОБА_5 Міністерства юстиції ДНР, ДНР № 018327, є недійсними і не створюють правових наслідків.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р. № 120 Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви та встановлення факту народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно зі ст. 257-1 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 10, 209, 212, 214, 215, 217, 218, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт народження в м. Кіровське Донецької області 05 жовтня 2016 року у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_9, дитини - ОСОБА_2.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6