Справа № 186/1441/16-ц
Провадження номер № 2-о/0186/68/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді Янжули С. А.

при секретарі - Лиман Н.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м.Першотравенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті його батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 20 листопада 2015 року в м. Алчевськ, Луганської області, на тимчасово окупованій території.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначив, що він є рідним сином ОСОБА_3. Останній був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 і проживав ІНФОРМАЦІЯ_3, з 1998 року.

20 листопада 2015 року його батько помер, про що є лікарське свідоцтво №594, яке видане Алчевським відділенням судово-медичної експертизи Державного закладу "Луганське Республіканське бюро судово-медичної експертизи" Луганської народної республіки, 21 листопада 2015 року. Він з матір'ю - дружиною померлого, ОСОБА_4 поховали батька.

Звернувся до ОСОБА_2 міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для реєстрації смерті батька та отримання свідоцтва про його смерть, але 25 жовтня 2016 року отримав письмову відмову у звязку з тим, що медичний документ виданий на території, де органи не є підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану України, так як не являється документом встановленої форми та видане органом або службовою особою на тимчасом окупованій території де їх діяльність вважається незаконною, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсним і не створює правових наслідків.

Встановлення факту смерті батька необхідно йому для отримання свідоцтва про його смерть.

В попереднє судове засідання заявник не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд їх задовільнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в попереднє судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, вважала за можливе встановити факт, що має юридичне значення та визнати, що ОСОБА_3 помер 20 листопада 2015 року в м.Алчевськ, Луганської області, Україна.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що рішення по справі можливо винести в попередньому судовому засіданні.

Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову виноситься судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав виносить рішення про задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Судом встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть (форма 106/у) №594 від 21 листопада 2015 року, виданого Алчевським відділенням судово-медичної експертизи Державного закладу "Луганське Республіканське бюро судово-медичної експертизи" Луганської народної республіки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 20 листопада 2015 року за адресою: вул.Енгельса, 11, м.Алчевськ, Луганської області.

Копією свідоцтва про народження І-БП №277573 від 04 січня 1973 року підтверджується, що батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, є ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно копії паспорту АН №996976 від 09 листопада 2011 року ОСОБА_1 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5.

ОСОБА_2 міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області №81/03.04.11-117 від 25 жовтня червня 2016 року заявнику повідомлено про можливість державної реєстрації смерті на підставі лікарського свідоцтва про смерть або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час за місцем звернення заявника.

Відповідно до ч. 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 18 зазначеного вище закону, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Як встановлено, лікарське свідоцтво про смерть форми 106/о, затверджене Луганською народною республікою не може бути використане заявником для реєстрації смерті на території України.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення доля охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав або підтвердження чи відсутність неоспорюваних прав.

Згідно п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

На підставі п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Законом України "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України" №990-VІІІ від 04 лютого 2016 року, діючий ЦПК України доповнено ст.257-1, якою безпосередньо передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Такі справи розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Таким чином, судом встановлено, що вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню.

Судові витрати слід залишити за заявником, відповідно ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 256-259 ЦПК України,- суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовільнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, на тимчасово окупованій території України - в м.Алчевськ, Луганської області, Україна, 20 листопада 2015 року.

Відповідно п.4 ст.257-1 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: ОСОБА_5