Справа №610/240/16-ц
Провадження №2/610/158/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2016 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі: Головуючого - судді Муленко Л.М.,

за участю: секретаря - Кравченко М.Ю.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

за відсутності відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Балаклія Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на 1/2 частину квартири, придбаної під час проживання однією сім'єю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про встановлення факту його проживання з відповідачем - ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1997 року по серпень 2015 року, та визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, придбаної під час проживання однією сім'єю з ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що у 1996 році він розірвав шлюб із своєю першою дружиною - ОСОБА_4

З 10.04.1997 року він проживав однією сім'єю з ОСОБА_3 у належній йому однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2. Вони вважали себе чоловіком та дружиною, мали почуття любові, поваги один до одного, повне взаєморозуміння, вели єдиний бюджет і спільне господарство.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька - ОСОБА_5. Вони разом з ОСОБА_3 займались вихованням доньки, піклувалися про неї.

З метою покращення житлово-побутових умов сім'ї, у липні 2006 року він продав вищезазначену квартиру, та через декілька днів ними було вкладено отримані від продажу квартири кошти у придбання двокімнатної квартири АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу квартири вони оформили на ім'я ОСОБА_3 У вказаній квартирі вони з ОСОБА_3 зареєструвалися 13.11.2006 року та проживають у ній до теперішнього часу.

18 років вони з відповідачем прожили щасливою сім'єю, однак у серпні 2015 року відповідач повідомила йому, що відносин між ними більше не буде. Після цього вона живе своїм життям, не надаючи пояснень своєї поведінки.

ОСОБА_3 не бажає у добровільному порядку оформити на його ім'я договір дарування 1/2 частини вищевказаної квартири.

Встановлення факту його проживання з ОСОБА_3 необхідно для визнання за ним права спільної сумісної власності на квартиру, придбану під час проживання однією сім'єю з відповідачем.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на доводи позовної заяви. Крім того, позивач пояснив, що у них з ОСОБА_3 був спільний бюджет, яким розпоряджалась відповідач. Він ніколи не вимагав від неї звіту про витрачені кошти. Під час спільного проживання він дбав про матеріальне забезпечення їх сім'ї. Він мав значний дохід, а відповідач працювала друкаркою, її заробітна плата була значно меншою. Він оплачував її освіту. Гроші, які отримала ОСОБА_3 за договором позики, частково були витрачені на придбання квартири. Інша частина грошей була витрачена нею на навчання, придбання одягу, коштовностей та поїздку на море. Коли вони проживали в однокімнатній квартирі, разом з ними проживала онкологічно-хвора мати відповідача. Також позивач вказав, що ОСОБА_3 неодноразово подавала суду заяви про відкладення розгляду справи, оскільки вона визнавала за ним право на 1/2 частину спірної квартири. ОСОБА_3 просила його відкликати вказану позовну заяву, а натомість обіцяла купити йому однокімнатну квартиру в смт.Червоний Донець, та пропонувала йому підшукати однокімнатну квартиру. Коли він знайшов квартиру, то відповідач повідомила, що у неї немає грошей на її придбання, а її брат, який обіцяв дати гроші на придбання квартири, відмовився надати гроші, посилаючись на те, що вона не поверне їх у короткий строк. Вказаний факт підтверджують свідки - ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності на розсуд суду. З письмових заперечень ОСОБА_3 вбачається, що вона не визнає позов. Відповідач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила дитину - ОСОБА_5, яку позивач визнав своєю донькою. Деякий час до народження дитини та після цього вона дійсно проживала з ОСОБА_1 Однак їх стосунки були нестабільними та у зв'язку з побутовими причинами періодично то переривалися, то поновлювалися через спілкування з приводу виховання доньки. На момент придбання нею квартири АДРЕСА_1 вона не проживала з позивачем однією сім'єю, вони були зареєстровані за різними адресами.

На підставі договору позики №175/2 від 26.01.2006 року, укладеного з ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України», де вона на той час працювала, вона отримала позику в розмірі 25000 грн. для покращення житлових умов та придбання квартири. З причини батьківства її дитини та через збережені дружні відносини ОСОБА_1 погодився виступити поручителем за цим договором.

21.07.2006 року вона особисто, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі або фактичних шлюбних відносинах, на підставі договору купівлі-продажу придбала спірну квартиру, вартість якої становила 24000 грн. Тому ця квартира є її приватною власністю.

На підставі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення свідків, беручи до уваги заяву та письмові заперечення відповідача, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 з 1997 року проживали у квартирі АДРЕСА_2. У 1999 році у них народилася донька. В 2006 році позивач разом з відповідачем та їх донькою переїхали у нову квартиру, яку вони придбали після продажу ОСОБА_1 своєї однокімнатної квартири. Коли вона спитала у ОСОБА_3 як вони будуть ділити нову квартиру у випадку, якщо на неї претендуватимуть двоє дітей ОСОБА_1, то ОСОБА_3 відповіла їй, що вони все передбачили і квартиру оформили на її ім'я, щоб не ділити.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_1 після розірвання шлюбу з першою дружиною купив квартиру. З 1997 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 стали проживати у цій квартирі. Через два роки у них народилася донька. ОСОБА_3 постійно проживала з ОСОБА_1 Між ними були дуже добрі відносини. Вона отримувала його заробітну плату. Після того, як вони купили квартиру - разом переїхали у нову квартиру.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він є хрещеним доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - ОСОБА_5. Вказав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 жили однією повноцінною сім'єю. Спочатку жили у квартирі позивача. Ще до їх спільного проживання у ОСОБА_1 був власний автомобіль та земельна ділянка з гаражем. ОСОБА_3 розпоряджалася грішми ОСОБА_1 та вела сімейний бюджет. Він допомагав ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перевозити речі у нову квартиру. ОСОБА_3 у його присутності пропонувала ОСОБА_1 купити йому однокімнатну квартиру в смт.Червоний Донець, якщо він відкличе свою позовну заяву, та пропонувала йому підшукати однокімнатну квартиру.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 жили однією дружною сім'єю. Спочатку жили в однокімнатній квартирі ОСОБА_1 У них є донька. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 купили квартиру та разом переїхали у нову квартиру. ОСОБА_3 у його присутності пропонувала ОСОБА_1 купити йому однокімнатну квартиру в смт.Червоний Донець, якщо він відкличе свою позовну заяву, та пропонувала йому підшукати однокімнатну квартиру.

Всі свідки підтвердили, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була дружна сім'я, вони весь час проживали разом, і ОСОБА_3 ніколи не проживала у гуртожитку. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтримували дружні стосунки з родичами один одного.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано 06.03.1997 року, що вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 98).

ОСОБА_1 є батьком, а ОСОБА_3 матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с. 16).

На оглянутих в судовому засіданні фотографіях зображені ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 та їх донькою - ОСОБА_5 (а.с.112, 113).

Місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 13.10.2006 року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, що вбачається з їх паспортних даних (а.с.12-15).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 21.07.2006 року ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано в Балаклійському БТІ 31.08.2006 року (а.с.6-8).

Згідно договору позики №175/2 від 26.01.2006 року та довідки від 08.02.2016 року, виданої ШВПГКН ПАТ «Укргазвидобування», ОСОБА_3 отримала від позикодавця - ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України», де вона на той час працювала, позику для придбання житла в розмірі 25000 грн. на строк 10 років. За вказаним договором ОСОБА_1 виступив поручителем. (а.с.40-42).

З копії договору купівлі-продажу квартири від 22.07.2006 року вбачається, що ОСОБА_1 продав належну йому квартиру АДРЕСА_2 (а.с.64).

Згідно довідок про доходи, виданих Шебелинським відділенням бурових робіт Філії Бурове управління «УКРБУРГАЗ» ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ», ОСОБА_1 з 04.03.2000 року працює в Шебелинському відділенні ФБУ «УКРБУРГАЗ» з основною формою працевлаштування, та його заробітна плата до сплати (після утримань та відрахувань) становила: у 2004 році - 13888,46 грн., у 2005 році - 18988,37 грн., у 2006 році - 22538,62 грн., у 2012 році - 93936,94 грн., у 2013 році - 89666,60 грн., у 2014 році - 106274,46 грн. (а.с.119-124).

Згідно договору про надання населенню послуг з газопостачання від 19.02.2007 року вказаний договір укладений між ВАТ «Харківгаз» та ОСОБА_1; об'єктом надання послуг є спірна квартира (а.с.116-118).

З рахунку за газ Балаклійської філії ВАТ «Харківгаз» за квітень 2007 року вбачається, що він адресований ОСОБА_1 за послуги, надані за адресою спірної квартири (а.с.115).

Згідно акту-наряду АК «Харківобленерго» про заміну лічильника електроенергії за адресою спірної квартири, у графі «Споживач» зазначено ОСОБА_1, ОСОБА_3 (а.с.114).

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення юридичного факту спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 необхідне для визнання за позивачем права спільної сумісної власності на квартиру, придбану під час проживання однією сім'єю з відповідачем.

Суд критично відноситься до письмових заперечень відповідача в частині спростування факту знаходження її та ОСОБА_1 у фактичних шлюбних відносинах на момент придбання спірної квартири та заперечення факту придбання квартири за спільні кошти з ОСОБА_1, оскільки вони суперечать всім іншим доказам, дослідженим судом, які суд вважає достовірними, об'єктивними та які узгоджуються між собою.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що наявні підстави про визнання факту проживання сторін однією сім'єю як чоловіка та дружини з квітня 1997 року по серпень 2015 року.

Згідно ст.74 Сімейного кодексу України (далі - СК України) якщо чоловік та жінка проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, або перебувають у будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, або у будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Аналогічну правову норму містить стаття 368 Цивільного кодексу України.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд задовольняє позовну заяву про визнання за ОСОБА_1 права спільної сумісної власності на спірну квартиру, оскільки приходить до висновку, що квартира була набута сторонами в період проживання однією сім'єю.

На підставі ст.ст.63, 70, 74 СК України, ст.ст.368, 392 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, ч.2 ст.256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на 1/2 частину квартири, придбаної під час проживання однією сім'єю - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1997 року по серпень 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Мотивоване рішення складене 11.05.2016 року.

Суддя Л.М. Муленко