Справа № 304/1210/16-ц
Провадження № 2/304/422/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2016 рокум. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Чепурнова В. О.,
при секретарі - Гавій Л.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -
позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29 грудня 2007 року померла його матір ОСОБА_3, про що 29 грудня 2007 року виконкомом Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області складено актовий запис № 12 у книзі реєстрації смертей та видав свідоцтво про смерть сері І-ФМ №050654. В подальшому 06 квітня 2008 року помер його батько ОСОБА_2, про що 07 квітня 2008 року виконкомом Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області складено актовий запис № 06 у книзі реєстрації смертей та видав свідоцтво про смерть сері І-ФМ № 060549. Батько був головою домогосподарства № 163 за адресою: с. Ворочево, Перечинського району, про що свідчить довідка № 477 від 12 липня 2002 року , видана виконкомом Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області. Після смерті матері спадкового майна за нею не залишилось. В складі спадкового майна батька залишився зазначений вище будинок. Позивач є єдиним спадкоємцем свого батька ОСОБА_2. Після смерті батьків позивач переїхав до даного домоволодіння, дбав про його стан та здійснював регулярні ремонтні роботи. Заповіту за своє життя померлі батьки не залишили. При зверненні до Ворочівської сільської ради позивач отримав хибні розяснення щодо того, як саме йому необхідно приймати спадщину за батьком. Через це, проживаючи постійно у батьківському будинку, він пропустив строк на прийняття спадщини. 07 вересня 2016 року позивач звернувся до Перечинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де йому було розяснено, що шестимісячний строк, відведений для цього, ним є пропущений. Також йому розяснено право звернення до суду для отримання додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини. Оскільки працівниками відповідача було невірно розяснено його обовязки щодо звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини за батьком, позивач був впевнений, що спадщина ним прийнята. З моменту, коли позивач дізнався про те, що він не прийняв спадщину, одразу вчинив дії, направлені на усунення порушень норм спадкового права та захисту свого права на спадкування за батьком. На підставі вищенаведеного вважає причину пропуску для подачі заяви про прийняття спадщини поважною. На цій підставі просить суд позов задовольнити.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити з підстав, які наведені в ньому.
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але в судове засідання у визначений судом час не зявився, тому, суд зі згоди представника позивача, з врахуванням положень ч. ч. 4, 5 ст. 169 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 цього Кодексу.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 29 грудня 2007 року померла мати позивача ОСОБА_3, про що 29 грудня 2007 року виконкомом Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області складено актовий запис № 12 у книзі реєстрації смертей та видав свідоцтво про смерть сері І-ФМ №050654 (а. с. 3).
Встановлено, що 06 квітня 2008 року помер батько позивача ОСОБА_2, про що 07 квітня 2008 року виконкомом Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області складено актовий запис № 06 у книзі реєстрації смертей та видав свідоцтво про смерть сері І-ФМ № 060549 (а. с. 4).
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 був головою домогосподарства № 163 за адресою: с. Ворочево, Перечинського району, про що свідчить довідка № 477 від 12 липня 2002 року, видана виконкомом Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області (а. с. 5).
Встановлено, що після смерті батьків позивач ОСОБА_2 переїхав до домоволодіння № 163 с. Ворочево Перечинського району та з квітня 2012 року проживає в в даному будинку без реєстрації, що підтверджується довідкою Ворочівської сільської ради від 02 лютого 2015 року (а. с. 8).
Встановлено, що 07 вересня 2016 року позивач звернувся до Перечинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак листом від 07 вересня 2016 року йому було розяснено, що шестимісячний строк, відведений для цього, ним є пропущений, оскільки він не звернувся з відповідною заявою нотаріальної контори і вважається таким, що спадщину не прийняв (а. с. 9).
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через юридичну необізнаність або інші субєктивні причини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, відповідно до якого вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що посилання позивача на те, що йому було невірно розяснено його обовязки щодо звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини за батьком не є обєктивними, непереборними та істотними труднощами для вчинення цих дій, а отже, не можуть бути визнані судом поважними.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 88, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
у позові ОСОБА_2 до Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: ОСОБА_4