Справа № 657/2489/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2016 Каланчацький районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Ковальчук О. В.

за участю секретаря Шахової О.В.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Агростандарт КНК» до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_3 з обмеженою відповідальність «Злато Таврії» про стягнення надміру сплачених коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальність «Агростандарт КНК» звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 на корить товариства суму основного боргу за договором суборенди землі, що зареєстрований у Каланчацькому відділі держкомзему Херсонської області 06 квітня 2011 року за № 00018 у розмірі 24 602 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Мотивуючи свої вимоги позивач вказує, що 29 червня 2010 року між ТОВ «СП «Злато Таврії» та громадянами-власниками земельних ділянок, зокрема, з відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі загальною площею, 41, 68 га., що зареєстрований у Каланчацькому відділенні Херсонської регіональної філії Центру Державного Земельного Кадастру, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 29 червня 2010 року за № 71. 06 квітня 2011 року між ТОВ «Агростандарт КНК» та ТОВ «СП «Злато Таврії» було укладено договір суборенди зазначених вище земельних ділянок, загальною площею 41, 68 га, що зареєстрований у Каланчацькому відділенні Херсонської регіональної філії Центру Державного Земельного Кадастру, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 06 квітня 2011 року, за № 00018. Позивач вказує, що на підставі даного договору суборенди ТОВ «Агростандарт КНК» здійснило виплату відповідачеві ОСОБА_4 орендної плати в сумі 28 280 грн. за 2012-2018 роки, що було зумовлено особистим проханням відповідача. Проте, рішенням Каланчацього районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2014 року, яке набуло чинності 29 жовтня 2014 року, первісний договір оренди землі від 29 червня 2010 року було визнано недійсним. За таких обставин ТОВ «Агростандарт», з моменту набрання зазначеним рішенням суду законної сили, припинило використання належної відповідачеві земельної ділянки та земельної ділянки в цілому. Тому відповідач отримавши орендну плату заздалегідь за 2012 -2018 року, неправомірно отримав грошову суму в розмірі 24 602 грн.92 коп., оскільки товариство з 2014 року припинило використання належної йому земельної ділянки. Посилаючись на зазначені обставини та ст. 216 ЦК України, якою передбачено правові наслідки недійсності правочину, ТОВ «Агростандарт КНК» просило стягнути з відповідача надміру сплачені кошти за оренду землі в сумі 24 602 грн. 92 коп..

Представник позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Агромтандарт КНК» ОСОБА_1, яка діє на підставі доручення, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити їх з підстав викладених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5, який діє на підставі доручення, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, зазначивши, що відповідач мав договірні відносини з ТОВ «Злато Таврії», з яким було укладено договір оренди землі від 29 жовтня 2010 року та від якого він отримував орендну плату. Про наявність договору суборенди між ТОВ «Злато Таврії» та позивачем ТОВ «Агростандарт КНК» йому відомо взагалі нічого не було, тому і кошти від даного товариства за оренду землі він не отримував. Крім того, зазначив про безпідставність вимог позивача з посиланням на ст. 216 ЦК України, якою передбачено правові наслідки недійсності правочину, оскільки недійсним визнано договір оренди стороною якого було ТОВ «Злато Таврії», а не позивач.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 червня 2010 року між ТОВ «СП «Злато Таврії», відповідачем та іншими громадянами було укладено договір оренди належних останнім земельних ділянок, загальною площею 41, 68 га. Даний договір зареєстрований в Каланчацькому відділенні Херсонської регіональної філії Центру Державного Земельного Кадастру, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 29 червня 2010 року за № 71.

06 квітня 2011 року між позивачем ТОВ «Агростандарт КНК» та ТОВ «СП «Злато Таврії» було укладено договір суборенди зазначених вище земельних ділянок, загальною площею 41, 68 га, що зареєстрований у Каланчацькому відділенні Херсонської регіональної філії Центру Державного Земельного Кадастру, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 06 квітня 2011 року, за № 00018.

Рішенням Каланчацього районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2014 року, яке набуло чинності 29 жовтня 2014 року, первісний договір оренди землі від 29 червня 2010 року було визнано недійсним.

Посилаючись на зазначені обставини та положення ст. 216 ЦК України, якою передбачено правові наслідки недійсності правочину позивач просив стягнути з відповідача кошти в сумі 24 602 грн. 92 коп..

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що працював в ТОВ «Рис Русі» та особисто в 2011, чи можливо в 2012 році видав відповідачу кошти в рахунок орендної плати, сума яких становила більше 20 тис. грн..

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_6, оскільки з них достеменно не можливо встановити на підставі якого договору оренди землі, яким підприємством та в якому саме розмірі відповідачу було сплачено орендну плату.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Враховуючи вищевикладені обставини, ту обставину, що відповідно до положень ст. 11ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки суд вважає, що посилання позивача на застосування положень ст. 216 ЦК України та стягнення з відповідача коштів є безпідставними, оскільки не можливо застосувати положення передбачені ст. 216 ЦК України, щодо недійсності правочину, до договору суборенди, так як недійсним даний договір не визнавався, а було визнано недійними положення договору оренди.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 216 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Агростандарт КНК» до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_3 з обмеженою відповідальність «Злато Таврії» про стягнення надміру сплачених коштів, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області, через Каланчацький районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, а для осіб, що не були присутні при проголошенні рішення суду в 10-ти денний термін з моменту його отримання.

Повний текст рішення виготовлено 28.10.2016 року.

Суддя: Ковальчук О. В.