Номер провадження 2/754/4595/16
Справа №754/8936/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

04 жовтня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Малинки А.Ю., Моторенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувають в шлюбі з 18.03.2011 року. Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 21.11.2015 року відповідач покинула сім'ю, не з'являється за адресою реєстрації, відмовляється будь-яким чином приймати участь у вихованні спільного сина та у витратах на його утримання. Тому вважає за доцільним стягувати з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не меньше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з даним позовом ідо досягнення дитиною повноліття. Крім того, вважає за доцільним стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, у розмірі 3 263 грн. 31 коп. за період з того моменту як відповідач покинула сім'ю, тобто з 21.11.2015 року до звернення із даним позовом до суду.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, та дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступні обставини.

Як з'ясовано судом, 18 березня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, від якого вони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки форми №3 від 13.04.2016 року - син ОСОБА_3, 2012 року народження проживає разом з батьком - позивачем ОСОБА_1

Відповідно до актів ЖБК «Локомотив-4» від 08.12.2015 р., 08.02.2016 р., 13.04.2016 р. гр. ОСОБА_2 зареєстрована разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1, але не проживає там з 21.11.2015 р.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У судовому засіданні позивач посилалася на те, що відповідач участі в утриманні сина фактично не бере, з листопада 2015 року не надає матеріальної допомоги, будь-яким чином приймати участь у вихованні спільного сина та у його утриманні відмовляється. Позивач не взмозі самостійно утримувати дитину, тоді як мати дитини самоусунулась від виконання обов'язку по утриманню дитини. Зазначив, що законом визначено, що відповідач як мати дитини зобов'язана утримувати дитину до досягнення ним повноліття, створювати необхідні умови для його розвитку та життя.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує матеріальний стан позивача та відповідача, наявність на утриманні позивача неповнолітньої дитини та те, що він не взмозі самостійно повноцінно його утримувати.

В той же час, відповідач ОСОБА_2, мати дитини, є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття різними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможна надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина.

З урахуванням матеріального становища сторін та їх стану здоров'я, стану здоров'я неповнолітньої дитини, відсутності перешкод у відповідача надавати допомогу на утримання дитини, яка потребує такої допомоги, зважаючи на реальні витрати позивача на дитину, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ? частини від усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 13.07.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Як вбачається з ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи те, що позивачем не надано суду доказів того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а вона ухилялась від сплати, то підстав для стягнення аліментів з відповідача за минулий час у суду немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 180, 181, 182, 183, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 10, 11, 58, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 13.07.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог позивачу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 551,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь в розгляді справи та не були присутні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 07.10.2016 року.

Суддя: Н.Г.Таран