Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/8386/16-ц Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л. М.
Категорія 50 Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Кочетова Л.Г.,

суддів: Гансецької І.А., Микитюк О.Ю.,

за участю секретаря: Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30 серпня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом та в обгрунтування вимог зазначила, що вони з відповідачем мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За весь період спільного проживання відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, остання фактично перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач регулярного доходу не має, просила стягунути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3000.00 грн. щомісячно.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 30 серпня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 650,00 грн. щомісячно.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду змінити, збільшивши розмір аліментів до 3000.00 грн. щомісячно, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що судом не враховано, що відповідач є працездатним та не має інших утриманців, рішення суду не мотивоване.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 5).

Згідно з положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Оскільки домовленість батьків щодо матеріального забезпечення дитини не досягнута, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення аліментів на користь особи, з якою проживає дитина є правильним.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції, враховуючи, що сторонами не надано доказів того, що відповідач має доходи, виходив з прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини.

При цьому судом правильно визначено, що відповідач є працездатним та не має інших утриманців.

Оскільки батьки несуть рівні обов»язки щодо забезпечення дитини, суд дійшов обгрунтованого висновку встановивши розмір аліментів на дитину у сумі, яка наближена до половини прожиткового мінімуму.

Зазначеним обставинам дана оцінка у судовому рішенні, а тому посилання апелянта на те, що рішення суду не мотивоване, є надуманим.

Оскільки задовільний стан здоров»я відповідача та відсутність у нього інших утриманців не можуть бути доказами того, що він має можливість сплачувати аліменти у сумі більшій, ніж визначено судом, то посилання апелянта на вказані обставини не може бути взято до уваги.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому на підставі ст. 308 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді