АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4674/16 Головуючий 1 інст. -Шаренко С.Л.
Категорія: договірна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року м. Харків

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області Яцина В.Б., перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 12 вересня 2003 року по цивільній справі за позовом військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд», Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд»-127 управління начальника робіт до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2003 року по справі закрито провадження у справі, на підставі п.4 ст. 227 ЦПК України, в редакції від 18 липня 1963 року, у зв'язку із тим, що позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Не погодившись з такою ухвалою суду 23 травня 2016 року Державне підприємство Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» поштою було подано апеляційну скаргу, яка ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області від 12 вересня 2016 року залишена без руху, апелянту було надано строк 30 днів для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, із зазначенням поважних причин пропуску строку та наданням відповідних доказів.

21 жовтня 2016 року на адресу Апеляційного суду Харківської області надійшло клопотання Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали, в якому він в якості поважних причин його пропуску вказує на те, що копію оскаржуваної ухвали було підприємством отримано 13 травня 2016 року. Апеляційна скарга була подана з пропуском 5-денного строку на її оскарження, 23 травня 2016 року, у зв'язку із зміною керівника підприємства, з огляду на важке фінансове становище підприємства, в якому у березні 2016 року звільнилися всі працівники юридичного відділу, і тільки 18 травня 2016 року було прийнято на посаду юрисконсульта, який 23 травня 2016 року підготовив апеляційну скаргу.

Позовна заява військового прокурора Харківського гарнізону, подана по цій справі в інтересах держави в особі Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд», з приводу якої було постановлена оскаржена ухвала, була вже знищена, і тому не може бути надана до апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч. вимог ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного провадження будуть визнані не поважними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Перевіривши доводи, наведені на обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку, не знаходжу для цього поважних причин, виходячи з наступного.

Згідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України позивач зобов'язаний добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права зобов'язує апелянта, самостійно цікавитися перебігом розгляду його позову, у тому числі якщо він був поданий в його інтересах прокурором. Відсутність бажання підтримувати позов і цікавитися перебігом його судового розгляду з боку державного підприємства продовж тривалого часу, більше дванадцяти років, свідчить про втрату інтересу до його розгляду позивачем. Представництво інтересів держави, у даному випадку заявлене прокурором в інтересах державного підприємства, як це вбачається із зі змісту ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. № 1789-ХІІ, який діяв на день постановлення оскаржуваної ухвали, здійснюється прокурором з відома особи, в інтересах якої було розпочато справу за заявою прокурора. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 104 ЦПК України 1963 року, який діяв на день вирішення судом клопотання прокурора про закриття провадження у справі, державне підприємство, в інтересах якої було розпочато справу за заявою прокурора, повідомляється судом про це, тобто підприємство мало можливість взяти участь у процесі як позивач поряд з особою, яка подала заяву.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. В цьому контексті Європейський суд з прав людини у зв'язку з дослідженням цих гарантій неодноразово зазначав, що обов'язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів, рішення Суду по справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) від 04 жовтня 2001 року.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13.12.2011 року по справі №17-рп/2011 визначив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Європейський суд з прав людини в п. 35 рішення від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» також зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

В контексті наведених вище гарантій п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. розгляд справи судом, встановленим законом, стосується як законності його складу, так і дотримання норм цивільного процесуального права стосовно поновлення строку на апеляційне оскарження, що в даному випадку складає зміст принципу правової визначеності: всі учасники судового засідання, у тому числі відповідач, вправі розраховувати, що за спливом такого значного часу після закриття провадження у справі, це питання вже вирішено судом остаточно.

Такий висновок підтверджує правова позиція, яка викладена у п.п. 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13), яка стосувалася аналогічного питання поновлення строку на апеляційне оскарження. Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, res judicata, тобто остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Державне підприємство Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» як особа, в інтересах якої звертався прокурор, має право оскаржити судове рішення, проте наведені на обґрунтування заяви доводи про відомчу неорганізованість після отримання копії оскаржуваної ухвали у травні 2016 року та неналежне фінансування, які виникли у 2016 році, не виправдовують бездіяльність державної установи, яка повинна діяти виходячи з конституційного принципу належного врядування, ст. 19 Конституції України.

Таким чином, тривала відсутність інтересу позивача до судового розгляду заявленого у її інтересах позову свідчить про те, що апелянт пропустив цей строк без поважних причин, а подання апеляційної скарги через такий проміжок часу суд розцінює як зловживання правом, внаслідок цього таке право не підлягає захисту і тому в контексті положень ч.3 ст.297 ЦПК України у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку і у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Крім того заявник не надав до скарги копію позову, відносно якого було закрито провадження у справі, без чого розгляд клопотання про поновлення процесуального строку і подальший розгляд апеляційної скарги є безпредметними, що не перешкоджає державному підприємству звернутися до суду за захистом своїх прав з аналогічним позовом.

Внаслідок цього та відповідно до п.2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне також повернути сплачений ним за подання апеляційної скарги судовий збір.

Керуючись ст. 297 ЦПК України суддя,

ухвалив:

У задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку та у відкритті апеляційного провадження Державному підприємству Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» - відмовити.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби у Червонозаводському районі міста Харкова повернути Державному підприємству Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» 3618 грн. ( три тисячі шістсот вісімнадцять гривень) 09 копійок, сплачених 23 травня 2016 року ПАТ «Універсал Банк» за платіжним дорученням № на розрахунковий рахунок 0011, Одержувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, Код ОКПО: 37999628, МФО банку: 851011, банк: ГУ ДКСУ у Харківській області.

Вилучити з матеріалів справи і повернути Державному підприємству Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» оригінал вказаного платіжного доручення (а.с.11), до матеріалів справи долучити її копію.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя