АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7191/16 Справа № 204/7210/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4

за участі секретаря: Григор»євій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення помилково перерахованих коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду із позовом, який уточнила 31.03.2016 року та просила стягнути з ОСОБА_5 безпідставно отримані грошові кошти у сумі 10 050 грн. 25 коп., інфляційні витрати 5 771 грн. 86 коп., 3% річних 559 грн. 99 коп., суму витрат на правову допомогу 3000 грн., а всього до стягнення 19 382 грн. 10 коп.

В обґрунтування позову зазначила, що 23.07.2014 року нею за допомогою банківської системи інтернет-банкінгу Приват24 Приват Банку було зроблено помилковий грошовий переказ на суму 10 050 грн. 25 коп.

Після сплину певного часу позивачка виявила помилку та звернулася на телефонну лінію банку, де їй повідомили про необхідність звязатися з отримувачем та вирішити проблему, що виникла шляхом переговорів, оскільки з боку процедури банку порушення відсутні.

Позивачка звернулася з листом вимогою до відповідачки про повернення помилково перерахованих коштів, однак відповідачка добровільно кошти не повернула, тому позивачка вимушена звернутися до суду.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2016 року позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення помилково перерахованих коштів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 суму у розмірі 10 050 грн. 25 коп., судові витрати по справі у розмірі 487 грн. 20 коп., а всього 10 537 грн. 45 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо стягання грошових коштів та ухвалити в цій частині нове рішення яким відмовити у задоволені позивних вимог .

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.07.2014 року за допомогою банківської системи інтернет-банкінгу Приват24 ПАТ КБ «Приват Банк» було проведено грошовий переказ на суму 10 050 грн. 25 коп., що підтверджується Квитанцією № Р24А65700 від 23.07.2014 року (а.с.8).

Згідно зазначеної квитанції отримувачем зазначено ОСОБА_5.

Призначення платежу: переказ на карту ПриватБанку. Пл-щик ОСОБА_7.

14.03.2015 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу, про повернення помилково перерахованих коштів (а.с. 10).

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зобов'язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторонам зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Посилання апелянта на те що позивачка перерахувала кошти на її рахунок відповідно до дилерського договору № 10/01-2014 від 10 січня 2014 року, судом не може бути прийнятим до уваги, оскільки умови цього договору не містять договірних відносин між позивачем та відповідачкою.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні статей 57-59 ЦПК України про те, що позивач перерахувала кошти відповідачу за умовами цивільно-правової угоди.

Оцінюючи доводи позивача, суд зазначає, що Квитанція № Р24А65700 від 23.07.2014 року містить відомості щодо призначення платежу, як переказ на карту ПриватБанку, тобто формальне переведення грошових коштів з одного рахунку на інший та не містить такого призначення, як оплата за договором, поповнення рахунку або інше, що могло б свідчить про направленість умислу позивача на переказ цих коштів саме відповідачу.

За таких обставин, районним судом правильно встановлено, що в даному випадку має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, тобто третьої обовязкової умови безпідставного набуття (придбання) майна.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку задовольняючи позов частково, оскільки відповідачем не надано доказів про договірних відносин між ними, про навмисний перерахунок коштів позивача на рахунок відповідача.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зясувавши в достатньому повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: