Справа № 361/6706/14-ц Головуючий у І інстанції Пухна О.М.
Провадження № 22-ц/780/4492/16 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 26 05.10.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів - Кашперська Т.Ц. , Журба С.О.

Секретар - Бобко О.В.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

В с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що 09 січня 2010 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 7 000 грн., які останній зобов'язувався повернути за першою вимогою, не пізніше ніж через 30 днів з дня отримання позики.

Факт отримання коштів у вказаній вище сумі підтверджується розпискою, власноручно написаною відповідачем ОСОБА_5

Проте, станом на 09 лютого 2010 року сума позики відповідачем повернута не була. У червні та липні 2013 року ОСОБА_5 сплатив лише 2 000 грн.

У зв'язку з порушенням строку повернення боргу , ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про стягнення боргу за договором позики, з урахуванням втрат від інфляції, з процентами за користування коштами та пенею за несвоєчасне виконання зобов'язання в сумі 11 792,42 грн. та 250,00 грн. - сплаченого судового збору.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2014 року і задоволенні позову відмовлено .( а.с. 44-46) .

Не погоджуючись з рішенням , ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу , в якій просив рішення скасувати , ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2014 року позов задоволено . Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 09 січня 2010 року - 5 000 грн , витрати від інфляції - 2 207,26 грн , проценти за користування коштами в сумі 883,38 грн , пеню на несвоєчасне виконання зобов»язання - 3 701 , 68 грн , а всього 11 792,42 грн .

( а.с. 80-86) .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 грудня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження . ( а.с. 109) .

Ухвалою Верховного Суду України від 07 вересня 2015 року відмовлено у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за заявою ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ( а.с.137 - 138).

Постановою Верховного Суду України від 08 червня 2016 року рішення Апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2014 року та ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 грудня 2014 року скасовано в частині стягнення із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 3 701,86 грн пені за несвоєчасне виконання зобов»язанння , і справу направлено в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення набрало законної сили. ( а.с. 150-153) . По справі визначена правова позиція щодо застосування строків позовної давності, крім того в ухвалі зазначено,що суди не обґрунтували розміру пені ,що підлягає стягненню, та не зазначили норми матеріального права , на підставі якої обчислено розрахунок, передчасно погодившись із наданим позивачем розрахунком пені, та висновок про стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ є помилковим.

Відповідно до постанови Верховного Суду України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду лише в частині стягнення пені на договором позики.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення пені , суд виходив із того , що позивачем пропущений строк позовної давності, і підстави для його поновлення відсутні .

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи , і з урахуванням позиції Верховного Суду України, які є обов»язкими для суду , є помилковими .

Як встановлено судом першої інстанції , 09 січня 2010 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 7 000 грн., які останній зобов'язувався повернути за першою вимогою, не пізніше ніж через 30 днів з дня отримання позики.

Факт отримання коштів у вказаній вище сумі підтверджується розпискою, власноручно написаною відповідачем ОСОБА_5.( а.с. 6).

Жодних умов щодо нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ договором не передбачено .

Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. ст. 205, 1047 ЦК України договір позики може укладатися як в усній, так і в письмовій формі. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Закон України « Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань» від 22 листопада 1996 року № 543/96-ВР ( з подальшими змінами ) регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. Дія цього Закону не поширюється на порядок нарахування та сплати пені, штрафних та фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податків, податкового кредиту та інших платежів до бюджетів усіх рівнів і позабюджетних фондів, передбачених чинним законодавством України, а також на відносини, що стосуються відповідальності суб'єктів переказу грошей через платіжні системи.

Відповідно до ст. 1 Закону України ( № 543/96-ВР від 22 листопада 1996 року ) платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України ( № 543/96-ВР від 22 листопада 1996 року ) розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За змістом вказаного Закону України, стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ можливе лише у правовідносинах, де суб»єктами є фізичні особи - суб»єкти підприємницької діяльності .

Враховуючи , що ні позивач , ні відповідач не є суб»єктами підприємницької діяльності , тому вимоги позивача про стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ є безпідставними , і задоволенню не підлягають .

До Апеляційного суду Київської області 10 серпня 2016 року надійшла заява ОСОБА_5 про поворот виконання рішення суду .

Відповідач ОСОБА_5 зазначає , що 07 вересня 2015 він повністю виконав рішення Апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2014 року і сплатив ОСОБА_2 суму 11 792 ,42 грн .( а.с. 167) .

Враховуючи ,що рішення суду в частині стягнення пені виконано , але скасовано , то відповідно до ст. 380 ЦПК України просить здійснити поворот виконання рішення , стягнути із ОСОБА_2 на його користь суму 3 701 ,68 грн.

Відповідно до ст. 380 ЦПК України питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

За судовим рішенням про поворот виконання видається виконавчий лист у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 381 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа. Заяву про поворот виконання можна подати у межах позовної давності. За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується. Суд розглядає заяву про поворот виконання в судовому засіданні з повідомленням сторін і постановляє ухвалу.

Особливістю ухвал суду щодо повороту виконання рішення є те, що вони приймаються на стадіях виконання судового рішення і оскаржити їх одночасно з рішенням суду неможливо. Згідно зі статтею 380 Кодексу питання про поворот виконання вирішує також суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Як наголошено в Рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003, "правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах" ( абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини) . (N 13-рп/2011, 02.11.2011, Рішення, Конституційний Суд України )

Враховуючи , що вимоги ОСОБА_2 правові підстави для стягнення пені в розмірі подвійної обліки ставки НБУ відсутні , і колегія суддів прийшла до висновку, що вимоги задоволенню не підлягають, заява ОСОБА_5 про поворот рішення в частині стягнення суми 3 701 ,68 грн з ОСОБА_2 , сплачених в рахунок пені , підлягає задоволенню..

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316,319,380 ЦПК України, колегія суддів,

В и р і ш и л а ;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2014 року скасувати в частині відмови у стягненні пені . Ухвалити в цій частині нове рішення .

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення пені відмовити.

В порядку повороту виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2014 року в частині стягнення пені стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 3 301 ,68 грн( три тисячі триста одну грн, шістдесят вісім коп.)

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді