Номер провадження: 22-ц/785/2754/16
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Панасенкова В.О.

Парапана В.Ф.

суддів: Драгомерецького М.М.

при секретарі: Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

06 травня 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - Банк) звернулось до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 19 січня 2012 року відповідач ОСОБА_3. отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «універсальна» GOLD зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, який складається з підписаної відповідачем Заяви, Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифів Банку». Банк зобов'язався надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач в свою чергу зобов'язався у встановлені договором строки погашати кредит, відсотки за користування кредитними коштами щомісячно, перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах договору. У порушення умов кредитного договору позичальник не виконує належним чином свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 31 березня 2015 року склалась заборгованість в розмірі 26285,62 грн., у тому числі: 15970 грн. - за кредитом; 7987,73 грн. - по процентам за користування кредитом; 600 грн. - за пенею та комісією, штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 1227,89 грн. (процентна складова).

Посилаючись на ці обставини, та на ст.ст. 526, 527, 530, 598, 599, 610, 629, 1054 ЦК України, позивач просив суд позов задовольнити та стягнути судові витрати в сумі 262,86 грн. (а.с. 2-4).

Відповідач ОСОБА_3, в судовому засіданні пояснив, що у червні 2014 року його фінансовий стан погіршився, з січня 2014 року був прооперований, тимчасово утратив працездатність, в червні 2014 року дружина була звільнена з роботи у зв'язку із скороченням штату, тому він звертався до банку з заявою про реструктуризацією боргу, яку йому пообіцяли здійснити у січні 2016 року (а.с. 79, 83).

Рішенням суду першої інстанції позов Банку задоволено частково. Суд стягнув з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 19 січня 2012 року в розмірі 23957,73 грн. та витрати про сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с. 86-88).

В апеляційній скарзі позивач, Банк, просить рішення суду першої інстанції змінити, скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні пені та штрафу, та в цій частині ухвалити нове рішення, яким стягнути заборгованість з пені та штрафу в повному обсязі, мотивуючи тим, що судом першої інстанції порушені норми процесуального та матеріального права, а саме, судом першої інстанції помилково застосована ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Банк оскаржує в апеляційному порядку фактично рішення суду у частині відмови у позові про стягнення штрафу та пені, тому в цій частині рішення суду переглядається судом апеляційної інстанції.

Сторони у справі в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи сповіщені належними чином.

За змістом ст. ст. 11, 27 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

Тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України у даному випадку їх неявка в суд не перешкоджає розглядові справи і не порушує право на доступ до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги позивача Банку, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з у сіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його укладення стають однаково обов'язковими для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 січня 2012 року відповідач ОСОБА_3. отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «універсальна» GOLD зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, який складається з підписаної відповідачем Заяви, Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифів Банку».

Банк зобов'язався надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач в свою чергу зобов'язався у встановлені договором строки погашати кредит, відсотки за користування кредитними коштами щомісячно, перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах договору.

У порушення умов кредитного договору позичальник не виконує належним чином свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 31 березня 2015 року склалась заборгованість в розмірі 26285,62 грн., у тому числі: 15970 грн. - за кредитом; 7987,73 грн. - по процентам за користування кредитом.

Відмовляючи у задоволенні позову Банку в частині стягнення з відповідача 600 грн. - за пенею та комісією, штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 1227,89 грн. (процентна складова), суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи не має відомостей про те, що саме з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які містяться на аркушах справи 11-34 був ознайомлений ОСОБА_3, підписуючи анкету-заяву позичальника.

Проте, з таким висвком суду першої інстанції погодитись неможливо, виходячи з наступного.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір боргового зобов'язання (разом із нарахованою індексацією та трьома процентами річних).

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс 13, та в постанові від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс 14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів України.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір неустойки у даному випадку складає 2327,89 грн., з яких: 600 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та комісія, 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1227,89 грн. - штраф (процентна складова).

Розмір боргового зобов'язання складає 23957,73 грн., тому у даному випадку розмір неустойки не перевищує значно розмір збитків, тобто тіла кредиту та процентів.

Крім того, висновки суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи не має відомостей про те, що саме з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які містяться на аркушах справи 11-34 був ознайомлений ОСОБА_3, підписуючи анкету-заяву позичальника, є припущеннями.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 3 ЦПК України).

За таких обставин, виконуючи повноваження апеляційного суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що про те, що позичальник, відповідач ОСОБА_3, не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Тому права позивача були порушені і у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України підлягають судовому захисту шляхом збільшення заборгованості за кредитним договором на 2327,89 грн., з яких: 600 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та комісія, 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1227,89 грн. - штраф (процентна складова).

Отже, порушення норм процесуального права, а саме, 212, 213 ЦПК України, та норм матеріального права, а саме, ч. 3 ст. 551 ЦК України, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення в частині відмови у позові.

При подачі апеляційної скарги Банком сплачений судовий збір в сумі 267,96 грн., що підтверджується документально платіжним дорученням від 22 січня 2016 року, тому у відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь Банку слід присудити вказаний судовий збір.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п. 4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" задовольнити, рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2015 року змінити, скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні пені та штрафу, та в цій частині ухвалити нове рішення, яким збільшити розмір заборгованості за кредитним договором від 19 січня 2012 року, який підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на 2327,89 грн., з яких: 600 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та комісія, 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1227,89 грн. - штраф (процентна складова).

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" судовий збір в сумі 267,96 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

В.Ф. Парапан

М.М. Драгомерецький