АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5534/16 Справа № 194/2271/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бабій С. О. Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Гулієву М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка, Відділу державної виконавчої служби Тернівського міського управління юстиції в Дніпропетровській області про зобов'язання виплати щомісячних страхових платежів, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року зобов'язано відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка проводити йому виплати страхових сум у розмірі 351,25 грн., щомісячно, починаючи з 01 квітня 2001 року з наступним перерахунком згідно діючого законодавства та забезпечити виплату цих коштів з урахуванням проведених виплат. Зазначене рішення суду знаходиться на примусовому виконанні у ВДВС м. Тернівка, однак відділення Фонду відмовилось здійснити будь-які перерахунки щомісячних страхових виплат. Державний виконавець займається зволіканням і є в змові з Фондом, ігноруючи рішення суду. Згідно рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2010 року йому частково було виплачено доплати щомісячних страхових виплат в сумі 20845,51 грн., однак Вищим спеціалізованим судом від 21 грудня 2011 року рішення апеляційного суду від 14 лютого 2011 року скасовано. Фонд звертався до Тернівського міського суду з приводу повороту виконання рішення суду, однак їм було відмовлено. Вважає, що Правління Фонду в 2012 році добровільно визнало, що з 2001 року до 2012 року застосовані щорічні коефіцієнти перерахунку страхових виплат у заниженому розмірі і частково зробило перерахунок, застосувавши нові коефіцієнти. Тому позивач просив зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка виплачувати йому з 01 квітня 2001 року щомісячну страхову виплату у розмірі 351,00 грн. з послідуючим перерахуванням відповідно до Закону; зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка зробити індексацію сум відшкодування своєчасно ненарахованих і невідшкодованих позивачеві; зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка зробити перерахунок щомісячних страхових виплат, згідно коефіцієнтів визнаних Фондом в 2012 році і частково донараховані, застосовані в березні та вересні 2012 року.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.04.2016 року провадження в частині позовних вимог про зобов'язання відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка виплачувати йому з 01 квітня 2001 року щомісячну страхову виплату у розмірі 351 грн. з послідуючим перерахуванням відповідно до Закону закрито (а.с. 41-42 том 2).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі (а.с.62-67 т.2).

Додатковим рішенням того ж суду від 13 липня 2016 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат (а.с.83 т.2).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального закону, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_2 перебуває на обліку Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка як потерпілий з 01.07.2009 року та має зареєстрований страховий випадок - трудове каліцтво, що сталося 12 березня 1975 року за висновком МСЕК від 20 грудня 1995 року, серія МСЕ 218АЗ № 057159-869, за яким потерпілому встановлено сукупний відсоток втрати працездатності 65%, у тому числі: 15 % по трудовому каліцтву (дата акту 12.03.1975 року за №129а); 50 % по професійному захворюванню (дата по акту 18.07.1995 року) та встановлена 3 група інвалідності, безстроково, що підтверджується постановою відділення №0421/6058.1/1 від 17.06.2009 року «Про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати», що визнано сторонами.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.05.2012 року, що залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.11.2012 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до відділення ВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України у м. Тернівка, ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про стягнення сум було, зокрема, встановлено, що з 01.07.2000 року тарифні ставки та оклади на підприємстві були підвищені 1,367, тому розмір щомісячного відшкодування ОСОБА_2 складає 351,25 грн., а саме 351,25 грн. : 65% х 100% = 540,38 грн. - розмір заробітної плати, але в позовних вимогах ОСОБА_2 до ВВД ФССНВУ в м. Тернівки було відмовлено, оскільки вимоги були передчасними.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року позов ОСОБА_2 до відділення ВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України у м. Тернівка, ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про зобов'язання вчинити певні дії, визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди, було задоволено частково, вирішено Відділенню виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Тернівці Дніпропетровської області проводити ОСОБА_2 виплати страхових сум у розмірі 351 (триста п'ятдесят одну) грн. 25 коп. щомісячно, починаючи з 01 квітня 2001 року з наступним перерахунком згідно діючого законодавства та забезпечити виплату цих коштів з урахуванням проведених виплат. В іншій частині вимог відмовлено. Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 19 вересня 2014 року (а.с.105-110 том 1).

Колегія звертає увагу, що згідно змісту позовної заяви та пояснень позивача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, даний позов заявлено саме у зв'язку з невиконанням відповідачами вказаного вище рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до відділення ВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України у м. Тернівка, ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про зобов'язання вчинити певні дії, визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди.

За ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (в редакції, чинній на час виникнення відповідних правовідносин між сторонами) страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням. Ч. 2 ст.16, ст. 17 Закону визначалося, що безпосереднє управління Фондом соціального страхування від нещасних випадків здійснюють його правління та виконавча дирекція. Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків, зокрема, спрямовує і контролює діяльність виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів; затверджує інструкцію про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів, погоджену з Національним банком України і спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, інші нормативні документи, що регламентують внутрішню діяльність Фонду. Рішення правління Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обов'язковим для виконання всіма страхувальниками та застрахованими. Ч.2 ст.29 Закону встановлювалося, що перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

Перерахування щомісячних страхових виплат проводиться з урахуванням вимог абз.2 ч.1 ст. 34 Закону, відповідно до якої сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Сума перерахованої щомісячної страхової виплати та пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (станом на 1 березня відповідного року) обмежується відкоригованим середньомісячним заробітком потерпілого. При перерахуванні щомісячних страхових виплат з 1 березня для коригування середньомісячної заробітної плати застосовується коефіцієнт, на який перераховуються щомісячні страхові виплати потерпілим (членам їх сімей) за рішенням правління Фонду.

Відповідно до п.3.8.2. Порядку призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей), затвердженого постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27 квітня 2007 року № 24, розмір щомісячної страхової виплати встановлюється з урахуванням коефіцієнтів перерахування, які встановлюються правлінням Фонду щороку з 1 березня; перерахування розміру щомісячної страхової виплати проводиться виходячи з відкоригованої заробітної плати на коефіцієнт підвищення страхових виплат, затверджений правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Коефіцієнти підвищення страхових виплат у 2002 році - 1,193, у 2003 році - 1,182, у 2004 році - 1,152, у 2005 році - 1,238, у

2006 році - 1,203, у 2007 році - 1,183, у 2008 році - 1,125, у 2009 році - 1,063, у 2010 році - 1,0, у 2011 році - 1,102, у 2012 році - 1,176. Вказаний Порядок призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей) затверджено відповідно до Закону № 1105-ХІV, до якого внесено зміни Законом України від 23 лютого 2007 року № 717-V, що набрав чинності 20 березня 2007 року, відповідно до яких пункт 7 частини сьомої статті 17 Закону № 1105-ХІV доповнено абзацом одинадцятим та визначено повноваження правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків щодо затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат.

Статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» було передбачено, що страхові виплати потерпілому провадяться щомісячно в установлені Фондом соціального страхування від нещасних випадків дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв'язку із страховим випадком. Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. З 01 січня 2015 року зазначені норми встановлені частинами 1, 5 та 6 ст. 47 Закону України від 23.09.1999 року №1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», з відповідними змінами та доповненнями.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, місцевим судом обґрунтовано встановлено, що перерахування щомісячних страхових виплат позивачу проведено у відповідності з постановами правління Фонду: 01.03.2002 року на коефіцієнт 1,193 (постанова правління ФС СНВУ №15 від 14.03.2002 р.); 01.03.2003 року на коефіцієнт 1,182 (постанова правління ФС СНВУ №3 від 04.03.2003 р.); 01.03.2004 року на коефіцієнт 1,152 (постанова правління ФС СНВУ №5 від 24.02.2004 р.); 01.03.2005 року на коефіцієнт 1,238 (постанова правління ФС СНВУ №3 від 28.02.2005 р.); 01.03.2006 року на коефіцієнт 1,203 (постанова правління ФС СНВУ №3 від 06.03.2006 р.); 01.03.2007 року на коефіцієнт 1,183 (постанова правління ФС СНВУ №9 від 28.02.2007 р.); 01.03.2008 року на коефіцієнт 1,125 (постанова правління ФС СНВУ №2 від 28.02.2008 р.); 01.03.2009 року на коефіцієнт 1,063 (постанова правління ФС СНВУ №2 від 26.02.2009 р.); 01.03.2010 року на коефіцієнт 1,00 (постанова правління ФС СНВУ №1 від 02.03.2010 р.); 01.03.2011 року на коефіцієнт 1,102 (постанова правління ФС СНВУ №8 від 19.04.2011 р.); 01.03.2012 року на коефіцієнт 1,176 (постанова правління ФС СНВУ №4 від 01.03.2012 р.); 01.03.2012 року при проведенні перерахунку страхових виплат потерпілим застосовуються коефіцієнти: у 2002 р. - 1,352, у 2003р. - 1,21, у 2004р. -1,228, у 2005 р. - 1,275 (постанова правління ФС СНВУ №15 від 30.03.2012 р.); 01.09.2012 року при проведенні перерахунку страхових виплат потерпілим застосовуються коефіцієнти: у 2006 р. - 1,367, у 2007р. - 1,292 (постанова правління ФС СНВУ №31 від 21.09.2012 р.); 01.03.2013 року на коефіцієнт 1,149 (постанова правління ФС СНВУ №1 від 19.03.2013 р.).

Як вбачається із наданих відповідачем розрахунків, останнім правильно розраховано виплати позивачу, виходячи із визначеного рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року розміру щомісячного відшкодування позивача (351,25 грн.) та із застосуванням належних коефіцієнтів: (з 01.03.2012р.) 351,25 грн. х 1,352 х1,21 х 1,228 х 1,275 х 1,203 х 1,183 х 1,125 х 1,063 х 1,00 х 1,102 х 1,176 та (з 01.09.2012р.) 351,25 грн. х 1,352 х1,21 х 1,228 х 1,275 х 1,367 х 1,292 х 1,125 х 1,063 х 1,00 х 1,102 х 1,176 (том 2, а.с.44).

Доводи апелянта про те, що коефіцієнти, визначені постановами правління ФС СНВУ №15 від 30.03.2012 р. та №31 від 21.09.2012 р., мають застосовуватися, відповідно, починаючи із 2002 р. та у наступних роках, а не є підставою до перерахунку страхових виплат у 2012 році (том 1, а.с.22-23), - є безпідставними та не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки, відповідно до ст. 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно ст. 5 Цивільного Кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Колегія наголошує, що у п.3 постанови правління ФС СНВУ №15 від 30.03.2012 р. «Про проведення перерахунку щомісячних страхових виплат потерпілим та членам їх сімей у 2012 році» прямо зазначено, що механізм перерахунку щомісячних страхових виплат, передбачений пунктом 1 цієї постанови, застосовується при подальших перерахунках щомісячних страхових виплат з 1 березня кожного наступного року. За п. 5 вказаної постанови вона набирає чинності з дня її офіційного опублікування та застосовується з 1 березня 2012 року.

Доводи апелянта про необхідність зобов'язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка здійснити індексацію сум відшкодування, які своєчасно не нараховані і не виплачені позивачу, - приймаючи до уваги, що, згідно змісту позовної заяви та пояснень позивача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, дану позовну вимогу заявлено у зв'язку з невиконанням зазначеного вище рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року, - є безпідставними, оскільки, згідно наданих відповідачем розрахунків (а.с. 44 - 56 у т. 2), відділенням ВД ФССНВУ в м. Тернівка здійснюється індексація грошових сум, що підлягають до сплати позивачу, у відповідності до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078, з відповідними змінами і доповненнями, та з урахуванням вищевказаних судових рішень.

Розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, суд звертає увагу, що, згідно змісту позовної заяви, позивачем не оспорюється нарахований відповідачем розмір індексації.

Також, колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що відділ державної виконавчої служби Тернівського міського управління юстиції в Дніпропетровській області не є належним відповідачем у даній справі, більше того, позовних вимог до зазначеного відділу ДВС не заявлено.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, - місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та ухвалив законне рішення про відмову у задоволенні позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, зважаючи на положення ст.ст. 88, 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року та додаткове рішення того ж суду від 13 липня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді