Справа № 594/929/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Денисової Т.С.

з участю секретаря судового засідання Окулянко У.Г.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вказала, що з часу, коли вони з відповідачем припинили спільне проживання, а саме з червня 2012 року, відповідач повністю самоусунувся від виконання свого батьківського обовязку щодо утримання та виховання доньки. Дитина перебуває на її повному утриманні. Вона в даний час ніде не працює, утримувати доньку їй допомагає мати. Дитина росте, їй постійно потрібний новий одяг, взуття, добре харчування. Також потрібно купувати шкільне приладдя, оплачувати за навчання доньки у школі мистецтв, додаткові заняття з англійської та польської мов, послуги за Інтернет. Їй одній, без допомоги відповідача, важко утримувати дитину. Відповідач є фізично здоровий, працює на різних роботах у Польщі, має регулярний заробіток, а тому може брати участь в утриманні своєї дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить задовольнити позов з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав часткового, пояснив, що через відсутність постійного заробітку на даний час має змогу надавати допомогу в утриманні дитини у сумі, що становить 30% прожиткового мінімуму для дитини цього віку.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові документи, надані сторонами, оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Сторони з 16 липня 2004 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Борщівського районного суду від 8 квітня 2015 року (справа №594/258/15-ц).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії 1-АС №000968).

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину, відповідно до ст.181 СК України, визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України ураховує обставини: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 ніде не працює, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією трудової книжки, будь-якого майна у власності не має.

Як встановлено з акту обстеження житлових умов заявника, виданого Борщівською міською радою 27 вересня 2016 року, дитина разом із матір»ю та бабусею проживає без реєстрації по вул. С.Бандери, 102/15 в м. Борщеві, та перебуває на повному утриманні матері. Батько дитини не зареєстрований та не проживає за вказаною адресою.

Позивач пояснила, що доходом її сімї є лише допомога її матері, попередньо вона виїжджала за кордон, де працюючи, отримувала заробітну плату.

Як пояснив відповідач, він також попередньо перебував за кордоном, заробіток використав на погашення кредиту. Не заперечив, що має у власності квартиру, інших утриманців немає.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, а саме, матеріальний та сімейний стан малолітньої дитини, стан здоровя та матеріальний стан відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, відсутність обмежень для роботи, суд вважає, що аліменти на утримання дитини слід визначити в твердій грошовій сумі та в розмірі, необхідному для забезпечення потреб неповнолітньої дитини.

Судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі ст.ст.180,181,182,184 СК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 218 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки м. Борщів вул. С.Бандери, 102/15 Борщівського району Тернопільської області, ІН:НОМЕР_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 3 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 коп..

Позивача від сплати судового збору звільнити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з моменту проголошення рішення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду Денисова Т.С.