Справа № 522/6186/16-ц
Провадження № 2/522/4894/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Бойчука А. Ю.

при секретарі - Скибінській Є. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Одеської міської ради про визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру під АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, вказуючи, що 29 листопада 1991 року ОСОБА_4 подарувала квартиру яка належала їй на підставі договору, посвідченому Першою одеською державною нотаріальною конторою 06.02.1991 р. за реєстровим №1-1523, зареєстрованому в ОМБТі в реєстровій книзі під реєстром №200 на стор. 102 книга №37 додаткова, а ОСОБА_5 прийняв у дар зазначену квартиру. 08 квітня 2000 року ОСОБА_5 заповідав усе майно, у тому числі і зазначену квартиру позивачу ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини до Першої Одеської державної нотаріальної контори, де була відкрита спадкова справа №310/2012, але державний нотаріус Першої Одеської державної нотаріальної контори постановою № 602-02/31 від 29.03.2016 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів.

Позивач ОСОБА_1 просила розглянути дану справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Відповідач Одеська міська рада просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, у якій зазначив, що проти позову не заперечує. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

29 листопада 1991 року ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 35,66 кв.м., що підтверджується договором дарування, посвідченому Першою одеською державної нотаріальної конторою 06.02.1991 р. за реєстровим №1-1523, зареєстрованому в ОМБТі в реєстровій книзі під реєстром № 200 на стор. 102 книга №37 додаткова.

08 квітня 2000 року ОСОБА_5 заповідав усе майно, у тому числі і зазначену квартиру позивачу ОСОБА_1, що підтверджується заповітом АВІ № 730373, посвідченого приватним нотаріусом Селезньовою Г.М.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1, виданим 21.04.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управляння юстиції.

02 жовтня 2012 року, за заявою позивача, Першою одеською державної нотаріальної конторою була відкрита спадкова справа за №310/2012 до майна ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з інвентаризаційної справи КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» Одеської міської ради, за ОСОБА_5 зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 35,66 кв.м.

Державний нотаріус Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 своєю постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій від 29.03.2016 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою : квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 35,66 кв.м., в зв'язку з тим, що спадкоємець ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену квартиру надала правовстановлюючий документ Договір дарування посвідчений Першою одеською державною нотаріальною конторою 29 листопада 1991 року реєстровим № 4-12374, дублікат якого був виданий Одеським державним нотаріальним архівом 10 жовтня 2012 року за реєстровим № 2-200, який не був зареєстрований ні в Одеському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості, ні в Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції, як це передбачено ст.. 182 ЦК України. Таким чином, фактично державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

В зв'язку з наведеними обставинами позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_2.

Згідно договору дарування квартири від 29.11.1991 року ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_5 прийняв у дар нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою (витяг із домової книги) № 1470 від 01.09.2008 року згідно якої ОСОБА_5 був зареєстрований в АДРЕСА_2 з 09.12.1992 року та на його ім'я був відкритий лицевої рахунок.

Статтею 182 ЦК передбачена необхідність державної реєстрації прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості.

Разом із тим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно з ч. 2 ст. 719, частин 1 та 4 ст. 722 ЦК договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо), є прийняттям дарунка.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати ним документу, що посвідчує його право власності.

Враховуючи, що квартира АДРЕСА_2 належала ОСОБА_5 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування, який не оскаржений і є чинним, беручи до уваги, що право власності позивача не оспорюється відповідачем, суд вважає необхідним визнати за позивачкою право власності на вказану квартиру и в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 346, 717, 719, 722, 1235 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 35,66 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя А. Ю. Бойчук

17.08.2016