АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/6677/2016 року Головуючий у 1-й інстанції: Буша Н.Д.
Доповідач: Чобіток А.О.
Рішення

Іменем України

04 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Крижанівської Г.В., Немировської О.В.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року в справі за позовом Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав , -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації пред»явила позов в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що згідно з актами органів внутрішніх справі України та закладу охорони здоров»я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, 19.11.2014 року були виявлені діти без нагляду дорослих -ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були доставлені до Київського міського будинку дитини «Берізка». Згідно з листом КМБД «Берізка» за час перебування малолітніх дітей у будинку дитини, батьки мало цікавляться станом їх здоров»я та умовами їх перебування у закладі,не приймають участі у їх вихованні та утриманні. Під час відвідувань стримані в емоціях,тримають себе відсторонено від дітей,хоча приходили до дітей з гостинцями.

Враховуючи інтереси дітей,керуючись ст.164 СК України Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація вважала за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів стосовно їх малолітніх дітей.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей- ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ухвалити в цій частині нове рішення,яким відмовити в задоволенні позову про позбавлення його батьківських прав відносно його дітей. Зазначає,що ніколи він не відмовлявся від опіки над дітьми та участі у їх вихованні у міліції чи у службі справах дітей. Після того як дітей відібрали у матері він звертався у Службу у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про бажання забрати дітей,але про розгляд справи на Опікунській раді його ніхто не повідомив. На даний момент він та його батьки матеріально спроможні утримувати та виховувати малолітніх дітей.

Вислухавши доповідь судді, пояснення відповідача ОСОБА_1, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками дітей - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживали разом з ними за адресою : АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки форми № 3 , виданої ЖЕК № 310 15.07.2015 року, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_6 - власник особового рахунку, ОСОБА_7 - син, ОСОБА_4 - онука.

Відносини між відповідачами не склались, в зв'язку з чим вони перестали разом проживати, вести спільне господарство.

Відповідно до актів внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 19.11.2014 року того ж числа були виявлені діти без нагляду дорослих - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем їх проживання - АДРЕСА_1.

Згідно з поясненнями ОСОБА_6 на ім»я начальника служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації Ніколаєвої Л.А. датовані 19.11.2014 року, її онука ОСОБА_4 постійно залишає дітей без нагляду на неї на двоє-троє суток , проте вона за станом здоров»я не здатна виховувати дітей, в зв»язку з чим просила прийняти їх до дитячого будинку.

19 листопада 2014 року малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 поступили тимчасово на виховання до Київського міського будинку «Берізка» та з 21.11.2014 року перебувають на обліку у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, як діти, які опинились у складних життєвих обставинах.

З акту обстеження житлово-побутових умов № 319 від 01.07.2015 р., складеного спеціалістами Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, за адресою реєстрації відповідача ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 встановлено, що квартира придатна для виховання, розвитку та проживання дітей. При складанні даного акту матері дітей вдома не було, вона була запрошена до Служби з метою надання пояснень щодо неналежного виконання своїх батьківських обов'язків та вирішення подальшої долі своїх дітей.

Згідно з листом відділу кримінальної міліції у справах дітей Деснянського РУ ГУ МВС України в місті Києві від 31.12.2014 року, зі ОСОБА_4 та ОСОБА_1, було проведено профілактично-роз'яснювальну бесіду щодо виконання ними батьківських бов'язків та попереджено про адміністративну відповідальність за ст. 184 КУпАП.

Директор КМБД «Берізка» листом від 11.03.2015 року повідомив, що за час перебування малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2, батьки мало цікавляться станом здоров'я дітей та умовами - перебування у закладі, не приймають участь у їх вихованні та утриманні. Під час відвідувань стримані в емоціях, тримають себе відсторонено від дітей, хоча приходили до дітей з гостинцями: фрукти, солодощі. За час перебування дітей у КМБД «Берізка» батько ОСОБА_1 та мати ОСОБА_4 відвідували дітей 21.11.2014 р., 23.11.2014 р.; мати ОСОБА_4 - 05.12.2014 р., .6.12.2014 р., 23.12.2014 р., 27.10.2014 р. та 09.03.2015 р.. Один раз на місяць дітей відвідує їх прабабуся ОСОБА_6

Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація за клопотанням Служби у справах дітей щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини від 03.09.2015 року, 10.09.2015 року дійшла висновку, що батьки свідомо нехтують своїми обов'язками, ухиляються від виховання та навчання дітей, не проявляють щодо них батьківської турботи, не цікавляться їх життям та здоров'ям, не утримують матеріально, в зв»язку з чим підлягають позбавленню батьківських прав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Позбавляючи ОСОБА_4 та ОСОБА_1 батьківських прав відносно їх малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд виходив з того, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дітей, врахувавши інтереси останніх. При цьому судом не прийнято пояснення ОСОБА_1 щодо його наміру забрати дітей для проживання з ним з тих підстав, що відповідач відвідав дітей лише два рази, що неможливо розуміти як відповідальну поведінку по вихованню дітей.

Проте з рішенням суду в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, колегія суддів погодитись не може, оскільки до нього суд прийшов без належного з»ясування обставин справи, що призвело до передчасного висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 .

Частиною 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини .

При цьому позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 на час розгляду справи судом першої інстанції був зареєстрований у АДРЕСА_2.

Згідно пояснень ОСОБА_1, які він надавав 20.11.2014 року на ім»я начальника служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації Ніколаєвої Л.А. , то зі своїми доньками він не проживає та не має можливості контролювати і приймати участь у їх вихованні, оскільки бабуся матері дітей не пускає його до них , але він бажає приймати участь у їх вихованні. На даний момент не працює, проте з 24.10.2014 року піде на роботу ( а.с. 30).

У своїх поясненнях від 05.01.2016 року ОСОБА_1 вказав, що він має намір забрати своїх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і проживати з ними за адресою : АДРЕСА_3 на підставі договору, для чого збирає документи, буде надавати довідку про доходи, депозит у банку, характеристику з армії, загалом буде робити все можливе та неможливе ( а.с. 66).

11.01.2016 року ОСОБА_1 повторно надав пояснення вищевказаній особі, в яких зазначив, що за адресою, яка ним була раніше подана не може проживати зі своїми дітьми, оскільки її власниця не надає згоду на проживанні дітей, в зв»язку з чим він в найближчий термін буде шукати квартиру двохкімнатну з офіційним договором та обов»язковою згодою власника квартири ( а.с. 67).

Крім того, і в суді першої інстанції, і в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечував проти позову щодо нього, наголошував, що любить своїх дітей та бажає проживати з ними та виховувати їх.

Оцінюючи надані документи у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що за вказаних вище обставин неможна вважати, що ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов»язків відбулось за його винної поведінки через свідоме нехтування своїми обов'язками, і вважає, що суду першої інстанції не було надано позивачем достатніх доказів до задоволення вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1.

При цьому , встановивши дані обставини, суд першої інстанції мав можливість застосувати практику судових попереджень, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків ( п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

На даний час відповідно до листа Служби у справах дітей та сім»ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 069-069/с-45-90 від 27.05.2016 року, за інформацією адміністрації Київського міського будинку дитини «Берізка», ОСОБА_1 постійно відвідує дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, проявляє турботу про них.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 від 01.06.2016 року ОСОБА_1 одружений на громадянці ОСОБА_10, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_5, працює на постійній роботі по професії слюсар-ремонтник в ТОВ «Першотравенський ремонтно-механічний завод» з 04.07.2016 року, має депозитний вклад у банківській установі.

Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 30.06.2016 року, складеного комісією Служби у справах дітей виконавчого комітету Першотравенської міської ради у квартирі АДРЕСА_5 створено належні умови для проживання.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову. В решті рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.304,307,309,313,314,316 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Рішення Деснянського районного суд м. Києва від 10 березня 2016 року в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати і в цій частині ухвалити нове наступного змісту.

Відмовити в задоволенні позову Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -