У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Малько О.С., Бондаренко Н.В., Собіни І.М.,

секретар судового засідання Коробчук А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 01 липня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини .

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сарненського районного суду від 1 липня 2016 року позовні вимоги задоволено частково:стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5817 гривень 14 коп. понесених додаткових витрат на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі на це рішення ОСОБА_1 покликається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Вказує,що висновок суду про доведеність позовних вимог не відповідає обставинам справи, оскільки позивачем не надано жодних доказів того, що вказані у наданих нею чеках ліки призначались для лікування їхньої дитини.

Суд неправильно оцінив докази, що є в справі та дійшов невірного висновку про задоволення позовних вимог.Позивач не довела відсутність фінансування або невстановлення пільг для отримання ліків безкоштовно.

З приводу витрат на поїздку в м.Харків , то такі витрати повертаються органами праці та соціального захисту як на хвору дитину,так і людину, що її супроводжує.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що сторони з 2008 року по березень 2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі і є батьками 3 неповнолітніх дітей, одна з яких , ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є інвалідом і потребує постійного лікування.

Задовольняючи частково заявлені матір"ю дитини позовні вимоги про стягнення понесених нею додаткових витрат на лікування цієї дитини, суд першої інстанції правильно керувався положеннями ст. 185 Сімейного кодексу України у відповідності до яких батьки зобов"язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами(розвитком здібностей дитини,її хворобою,каліцтвом тощо).

При визначенні розміру понесених позивачем витрат суд обгрунтовано прийняв як належні та допустимі докази на підтвердження цих витрат надані витяг з історії хвороби дитини, квитанції і чеки на придбання ліків і проїздних документів, та стягнув з батька дитини 1/2 частину понесених матір"ю витрат.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують викладених в ньому висновків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 01 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку сторонами та особами, які беруть участь у справі, протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: О.С. Малько Н.В. Бондаренко І.М. Собіна

Суддя Апеляційного суду Рівненської області О.С.Малько