Провадження номер 2/741/552/16
Єдиний унікальний номер 741/1354/16
РІШЕННЯ

іменем України

26 жовтня 2016 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подала до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву про розірвання шлюбу, укладеного з ОСОБА_3. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 30 листопада 1985 року вона та відповідач уклали шлюб. Подружжя не має неповнолітніх дітей. Останній часом сімейне життя між позивачем та відповідачем погіршилося, що призводить до виникнення частих непорозумінь та конфліктних ситуацій. Сторони не мають наміру продовжувати подружнє життя. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому ОСОБА_2 просила суд винести рішення про розірвання шлюбу.

У судове засідання позивач не зявилася, але направила до суду заяву, у якій підтримала свої позовні вимоги та просила розглянути справу в її відсутність.

У судове засідання відповідач не зявився, але також направив до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги та просила розглянути справу в його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ураховуючи вищенаведене, суд проводить судове засідання без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд робить нижченаведений висновок.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що подружжя не має неповнолітніх дітей, ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, шлюбні стосунки між ними припинені. Отже, суд уважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Суд робить висновок, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову й розриває шлюб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 110, 112 СК України, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 208-209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Риженко) ОСОБА_4, зареєстрований 30 листопада 1985 року Перебудівською сільською Радою народних депутатів, актовий запис № 10.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище, набуте в шлюбі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.М. Дикий