АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 686/7918/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1873/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Янчук Т.О.,

суддів: Марцинкевича А.М., Пастощука М.М.,

секретаря: Лапка Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою лікаря-психіатра Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру Таран Оксани Анатоліївни на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 серпня 2016 року по справі за заявою лікаря-психіатра Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру Таран Оксани Анатоліївни про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди,

в с т а н о в и л а :

В квітні 2016 року лікар-психіатр Таран О.А. звернулась в суд зі заявою про надання дозволу на проведення психіатричного огляду ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 без її усвідомленої згоди. Підставами для обґрунтованого припущення про наявність у ОСОБА_2 тяжкого психічного розладу є те, що вона вчиняє (виявляє) реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психологічного стану у разі ненадання їй психологічної допомоги. Припущення такі ґрунтуються на інформації про неадекватну поведінку ОСОБА_2 отриману із заяв матері ОСОБА_3 та сусідки ОСОБА_4 Добровільно згоди на огляд ОСОБА_2 не дає.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10 серпня 2016 року у задоволенні заяви лікаря-психіатра Таран О.А. про надання дозволу на примусовий психіатричний огляд ОСОБА_2 без її усвідомленої згоди відмовлено.

В апеляційній скарзі лікар-психіатр Таран О.А. не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заяву, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне дослідження та оцінку доказів.

В судовому засіданні лікар-психіатр Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру підтримала доводи апеляційної скарги просила задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та задоволити заяву.

Представник Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просила її ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Палінчак О.М. Категорія: 73

Доповідач: Янчук Т.О.

задовольнити.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Прокурор Олійник І.О. в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, не заперечували проти її задоволення.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки. До суду надійшла заява ОСОБА_2 про те, що вона з'являтися до суду не буде, а заява є надуманою.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, учасників судового процесу та перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Відмовляючи у задоволені заяви, суд першої інстанції виходив із того, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, які б переконливо свідчили, що ОСОБА_2 вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для неї та оточуючих, або ж завдасть шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психологічного стану у разі ненадання їй психологічної допомоги.

Однак погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна.

Відповідно до глави 10 розділу 4 ЦПК.України розгляд заяви про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку проводиться в порядку окремого провадження.

Встановлено, що вже протягом більше як двох років до головного лікаря Хмельницької обласної психоневрологічної лікарні зверталася мати ОСОБА_2 ОСОБА_3, сусідка ОСОБА_2 ОСОБА_4 з заявами щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка неадекватно поводиться, а саме агресивно відноситься до матері, постійно їй погрожує фізичною розправою, дві травмкарти від 16.12.2015 року та від 26.07.2013 року щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 додаються до висновку лікаря-психіатра, не піклується про доньок, постійно пише заяви на родичів та знайомих, сусідів, де вказує заздалегідь не вірні дані, зводить наклепи на своїх співробітників, неодноразово дзвонила в Хмельницький обласних психоневрологічний диспансер з заявами про огляд своїх колег та знайомих, збирає неодноразово в домі незрозумілі компанії та інше, просили оглянути ОСОБА_2 та відправити на лікування до психіатричної лікарні.

15 січня 2016 року згідно зазначених заяв лікар-психіатр відвідала за місцем проживання АДРЕСА_1 ОСОБА_2. В ході бесіди, з ОСОБА_2, лікар-психіатр відрекомендувалася та повідомила мету огляду її. ОСОБА_2 категорично відмовилась від психіатричного огляду, відреагувала вороже, була збуджена, надто емоційна. Заявивши, що вона здорова. При відвідуванні та в ході бесіди з ОСОБА_2 лікар-психіатр дійшла до висновку, що ОСОБА_2, враховуючи неадекватну поведінку та заяву ОСОБА_3 яка містить інформацію, що має припущення наявності у її дочки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого ОСОБА_2 може становити небезпеку для оточуючих ( погрожує фізичною розправою матері, нанесла тілесні ушкодження), може завдати значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану.

Статтею 3 Закону України "Про психіатричну допомогу" передбачено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про психіатричну допомогу" психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання.

Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи; щодо особи віком до 14 років (малолітньої особи) - на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника; щодо особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, - на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків чи відсутності батьків або іншого законного представника психіатричний огляд неповнолітнього здійснюється за рішенням (згодою) органів опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду.

Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або

неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або

завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи.

Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення.

У невідкладних випадках, коли за одержаними відомостями, що дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, заява про психіатричний огляд особи може бути усною. У цих випадках рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром самостійно і психіатричний огляд проводиться ним негайно.

У випадках, коли відсутні дані, що свідчать про наявність обставин, передбачених абзацами другим та третім частини третьої цієї статті, заява повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обгрунтовують необхідність проведення такого огляду. У разі встановлення обгрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обгрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду.

Як вбачається із матеріалів справи лікарем-психіатром встановлено обґрунтованість заяв про необхідність проведення психіатричного огляду ОСОБА_2 без її усвідомленої згоди.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права, з ухваленням рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра.

Керуючись ст.ст, 307, 309, 314, 316, 319, ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу лікаря-психіатра Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру Таран Оксани Анатоліївни задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 серпня 2016 року скасувати.

Заяву лікаря-психіатра Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру Таран Оксани Анатоліївни про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди задовольнити.

Лікарю-психіатру провести психіатричний огляд ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, без її усвідомленої згоди.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук