Справа № 368/968/15-ц
Провадження № 2/368/19/16
Рішення

іменем України

"29" березня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий суддя - Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання - Широкоступ К.М.

Позивача - ОСОБА_1

Представник позивача - ОСОБА_2

Відповідачка - ОСОБА_3

Представник відповідачки - ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, - орган опіки та піклування Кагарлицької міської ради Київської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, суд, -

В С Т А Н О В И В :

20.05.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, - орган опіки та піклування Кагарлицької міської ради Київської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, ( а.с., 2), в якій позивач просив суд винести рішення, яким:

- розірвати шлюб між ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Кагарлицьким РВ ГУ ММВС України в Київській області від 1996 року та відповідачем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання позивача, за адресою: АДРЕСА_4.

20.05.2015 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для слухання справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., ( а.с., 6).

25.05.2015 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст..ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання, на 05.06.2015 року,( а.с., 7).

05.06.2015 року Кагарлицьким районним судом на підставі ч. 1 ст. 111 СК України, п. 7 ч. 1 ст. 201 ЦПК України винесено ухвалу про зупинення провадження у справі в зв»язку з наданням сторонам строку на примирення, провадження у справі було зупинено на час примирення, ( а.с., 16 - 17).

05.08.2015 року провадження у справі згідно ухвали суду на підставі ст. 204 ЦПК України було відновлено, та призначено справу до розгляду, ( а.с., 19).

05.10.2015 року Кагарлицьким районним судом на підставі ч. 4 ст. 19 СК України винесено ухвалу, ( а.с., 37 - 39), якою:

- залучено до участі в цивільній справі № 368/968/15 - ц, провадження № 2/368/364/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Кагарлицької міської ради Київської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилався на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви.

В судовому засіданні представник позивача, - ОСОБА_2 позовні вимоги свого довірителя підтримав в повному обсязі, та зазначив наступне:

Сімейним кодексом України передбачено право батьків, як в шлюбі, так і після його розірвання, визначати з ким із них проживатиме дитина.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

На виконання вимог вказаної вище норми, 05.10.15 р. Кагарлицьким районним судом було залучено Кагарлицьку міську раду, як орган опіки та піклування.

Участь органів опіки та піклування у даній справі обумовлена в першу чергу інтересами дитини та необхідністю проведення актів обстеження умов проживання як батька, так і матері, та дачі свого висновку щодо рекомендацій та доцільності визначення місця проживання дитини з одним із батьків.

Також, участь органів опіки та піклування в даній категорії справ обумовлена тим, аби вислухати думку дитини та визначити її побажання щодо проживання з одним із батьків, аби не травмувати психіку дитини, та уникнути тиску на неї.

Так, після проведення покладених на орган опіки та піклування заходів, вказаним органом до суду було надано висновок № 2 від листопада 2015 року за № 1377/02 - 44, відповідно до якого орган опіки та піклування вважає за доцільне проживання дитини разом із батьком.

Даний висновок вважає повністю обґрунтованим та таким, що повністю відповідає інтересам дитини.

При визначенні місця проживання дитини враховуються всі обставини, що мають істотне значення, - від шкідливих звичок обох батьків до умов проживання дитини в майбутньому та матеріального становища батьків.

Сімейним законодавством визначено, що при вирішенні спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного із них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Що стосується відповідального ставлення до своїх батьківських обов'язків.

З вересня 2015 року та по теперішній час малолітній ОСОБА_5 проживає разом зі своїм батьком, - ОСОБА_1, який постійно водить та забирає його зі школи, забезпечує дитину усім необхідним, бере активну участь у житті дитини та школи, дає необхідні кошти на харчування та забезпечує дитину усім необхідним.

У витязі з протоколу № 13 до Висновку, класний керівник малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_7 розповіла про поведінку та успішність ОСОБА_5, надала членам комісії характеристику на дитину, де вказано, що хлопчик систематично відвідує школу, на уроках активний, уважний, старанний у роботі, дисциплінований. Навчальні досягнення з усіх предметів відповідають достатньому та високому рівню. Також класний керівник повідомила, що поведінка дитини, після ситуації, що виникла в сім'ї, не змінилася. ОСОБА_5 спокійний, товариський з однокласниками, виявляє добродушність та доброзичливість, з повагою відноситься до старших, завжди охайний.

Натомість відповідач активної участі у вихованні дитини не бере, не забезпечує її усім необхідним, у тому числі шкільним знаряддям. До кінця 2015 року інколи цікавилася поведінкою дитини лише по телефону, проте, наразі такі дзвінки майже не надходять.

Що стосується матеріального становища батьків.

Особливо важливими у вирішенні питання про встановлення місця проживання дитини є можливість батьків забезпечити потреби дитини саме в матеріальному плані, а також наступна обставина, - можливість забезпечення належних житлових умов. Оскільки, в наш час саме матеріальний стан батьків впливає на можливість забезпечувати як фізичний так і культурний розвиток дитини, що призведе до відчуття себе повноцінним членом суспільства, та дозволить розвивати спортивні чи художні здібності дитини, і сприятиме можливості забезпечення якісного медичного обслуговування, тому можливість належним чином матеріально забезпечувати дитину є дуже важливим.

В матеріалах справ наявні докази того, що ОСОБА_1 має місце роботи, крім того має дохід від власної пасіки, що підтверджується Актом обстеження житлово - побутових умов від 30.07.15р., який наявний в матеріалах справи.

В свою чергу відповідач 25.09.2015р. була звільнення з УДППЗ "Укрпошта", де працювала оператором поштового зв'язку, та наразі її місце роботи невідоме, принаймні, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про зайнятість відповідача.

Поряд із цим, відповідач має значні боргові зобов'язання, які належним чином не дозволять йому надавати належну матеріальну допомогу дитині, зокрема:

- рішенням Кагарлицького районного суду Київської області в справі № 168/776/15 із відповідача стягнуто грошові кошти на загальну суму 236545,00 грн. Рішення суду набрало законної сили 21.12.2015р.

- рішенням Кагарлицького районного суду Київської області в справі № 168/2075/15 із відповідача стягнуто грошові кошти на загальну суму 736090,00 грн. Рішення суду набрало законної сили 25.12.2015р.

- рішенням Кагарлицького районного суду Київської області у справі № 168/1860/15 із відповідача стягнуто грошові кошти на загальну суму 89481,48 грн.

Отже, загальна сума боргових зобов'язань відповідача перед кредиторами, тільки лише на підставі рішень Кагарлицького райсуду складає 1062116,48 грн.

Окрім цього, у провадженні Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження за фактом її звернень громадян відносно відповідача по факту вчинення нею шахрайських дій на суму близько 4000000,00 грн.

Щодо можливості забезпечення належних житлових умов.

Згідно наданих у судове засідання актів обстеження житлово - побутових умов як позивача так і відповідача слід дійти висновку, що такі умови обох сторін є належні.

Проте, наразі жилово - побутові умови відповідача перебувають під загрозою, оскільки на будинок відповідача за її борги накладено арешт, та який буде реалізовано в рахунок погашення її боргових зобов'язань.

Слід зазначити, що згідно відповіді ДВС Кагарлицького РУЮ від 24.02.16 р. № 1576 на адвокатський запит, зазначено, що на виконанні у відділі ДВС відносно ОСОБА_3 перебуває 6 (шість) виконавчих документів на загальну суму боргу 927 635,00 грн.

В свою чергу звертає особливу увагу суду на небезпеку проживання дитини із матір'ю, виходячи з наступного.

Під час обстеження житлово - побутових умов відповідача, сусіди відповідача повідомили комісії, що до будинку часто приїжджають люди, які стукають у ворота з погрозами, але їм ніхто не відповідає, що підтверджується витягом з протоколу № 13.

Те саме повідомив комісії малолітній ОСОБА_5, що хоче проживати з татом, бо коли був у мами, його налякало те, що у ворота стукали чужі люди і йому через це не спокійно.

Також небезпека проживання малолітнього ОСОБА_4 разом із матір'ю додатково підтверджується і рішенням Кагарлицького районного суду Київської області у справі № 368/2075/15, де свідок ОСОБА_10 під присягу повідомила суду, що відповідач повідомила, що їй погрожували дитиною, якщо вона не надасть боргову розписку.

Тому, враховуючи вищенаведене, просить врахувати дані пояснення при прийнятті законного та обґрунтованого рішення та врахувати:

- наявність колегіального письмового висновку органу опіки та піклування щодо вирішення спору відносно проживання дитини;

- думку та особисту прихильність дитини до одного із батьків в порядку ст. 161, 171 СК України;

- проживання дитини тривалий час поряд із батьком (з вересня 2015р. по теперішній час);

- ставлення батьків до виконання своїх обов'язків;

- матеріальне становище батьків;

- боргові зобов»язання батьків;

- наявність арешту на будинок відповідача;

- наявність кримінальних проваджень по факту вчинення відповідачем кримінальних правопорушень;

- явну небезпеку життю та здоров»ю дитини.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 позов визнала частково, а саме, - не заперечувала проти розірвання шлюбу, заперечує про визначення місця проживання дитини з позивачем, - ОСОБА_1

Після розірвання шлюбу бажає мати прізвище «ОСОБА_3».

На даний час працює в м. Києві у приватного підприємця, проте, точну адресу роботи вказати не може, перебуває на іспитовому терміні. Вважає, що за дитиною може приглянути на час її відсутності її мати.

Дійсно, щодо неї в Кагарлицькому відділку поліції порушено деяка чисельність кримінальних проваджень, проте, вона вважає, що наявність у неї боргових зобов»язань ніяким чином не впливає на вирішення питання щодо проживання дитини.

В судовому засіданні представник відповідачки, - ОСОБА_4 підтримав позицію своєї довірительки підтримав, та зазначив наступне.

Відповідно до вимог ЦПК України, заперечення проти позовних вимог може бути подане на будь-якій стадії цивільного процесу до закінчення розгляду справи по суті та виходу суду у нарадчу кімнату.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в 2003 році уклали шлюб, в результаті якого в 2006 році у них народився син ОСОБА_5. До квітня 2015 року сторони за даним спором проживали однією сім'єю у м. Кагарлик. Оскільки шлюбні відносини не склались, подружжя перестало проживати однією сім'єю. ОСОБА_1 переїхав проживати до своїх батьків у м. Кагарлик, та забрав з собою дитину. Зараз син проживає з батьком.

Щоб уникнути нехтуванням законними правами та інтересами чоловіком, по відношенню до сина, ОСОБА_3 звернулась до органу опіки і піклування з заявою про визначення місця проживання дитини разом з нею. Однак їй у цьому було відмовлено.

У відповідності до ст. 7 Сімейного кодексу України передбачена рівність прав дружини і чоловіка. Це принципове положення конкретизоване у ст. 141 Сімейного кодексу України щодо матері та батька по відношенню до дитини.

Усі питання відносин з дитиною мають вирішуватися між матір'ю та батьком на основі взаємного порозуміння

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно,

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально - побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Як убачається з матеріалів справи, мати відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, має позитивні характеристики, належні матеріально-побутові умови для забезпечення потреб малолітньої дитини.

При цьому виняткових обставин, за яких дитина може бути розлучена з матір'ю, позивач не навів.

Визначаючи місце проживання малолітнього з батьком потрібно звернути увагу на норми ч. 2 ст. 161 СК України, згідно з якою суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. Між тим з матеріалів справи вбачається, що батько тривалий час не працює.

В статті 1 ЗУ «Про охорону дитинства» є чітке визначення терміну охорона дитинства - це система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав.

Завданням законодавства про охорону дитинства згідно зі ст. 2 ЗУ «Про охорону дитинства» є розширення соціально - правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.

Статтею 8 згаданого закону передбачено, що Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, дана норма закріплена в ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства».

Стаття 15 ЗУ «Про охорону дитинства» закріплює право дитини на спілкування з батьками, які проживають окремо. Так, дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Відповідно до пункту 6 Декларації прав дитини, затвердженої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку його особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст. 160 СК України думка дитини враховується батьками при добровільному вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини.

У випадку розгляду спору судом, на суд покладається обов'язок відповідно до вимог ст. 161 СК України з»ясувати прихильність дитини до одного із батьків і з врахуванням встановленого вирішити спір.

Окрім того, зауважує, що ОСОБА_3 не чинить жодних перешкод ОСОБА_1 в реалізації його батьківських прав та обов'язків, і спору на даний час про місце проживання дитини між сторонами немає. Тому ОСОБА_1 вибраний не вірний спосіб захисту своїх прав.

Враховуючи вище наведене, керуючись ст. ст. 7, 17, 14, 160, 161, Сімейного кодексу України. Законом України «Про охорону дитинства», Декларацією прав дитини, затвердженої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог, які стосуються визначення місця проживання дитини.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила наступне.

Є класоводом, (класним керівником), дитини, - ОСОБА_5.

Стаж роботи по спеціальності - 44 роки.

Щодо ОСОБА_5, то він навчається дуже добре, характеризується позитивно, хлопчик систематично відвідує школу, на уроках активний, уважний, старанний у роботі, дисциплінований.

Навчальні досягнення з усіх предметів відповідають достатньому високому рівню. Також ОСОБА_7 повідомила, що поведінка дитини, після ситуації, що виникла в сім'ї, не змінилася, - ОСОБА_5 спокійний, товариський, з однокласниками виявляє добродушність та доброзичливість, з повагою відноситься до старших, завжди охайний. Батьки цікавляться навчанням та поведінкою сина: проте, мама - лише по телефону, батько з вересня 2015 року приводить до школи та забирає дитину додому, інколи зі школи хлопчика забирає дідусь, наскільки вона знає, в той час, коли батько зайнятий на роботі.

Мати ОСОБА_5 була головою батьківського комітету, проте, з вересня місяця 2015 року самоусунулася від виконання своїх обов»язків, навчальний заклад не відвідує, наскільки вона знає, на даний час дитина знаходиться на утриманні та вихованні батька.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила наступне.

Є рідною матір»ю ОСОБА_3

Не може сказати, що її дочка з позивачем ОСОБА_1 жили нормально, - позивач зловживав алкогольними напоями, піднімав руку на її дочку, проте, її дочка нікуди з заявами не зверталася.

З квітня місяця 2015 року між її дочкою та позивачем почалися конфліктні ситуації.

З вересня місяця дитина проживає з батьком. Останній раз внук був на різдво, її дочки не було вдома, проте, внук сказав, що не скучив за мамою, дитина змінилася, не хоче з нею також спілкуватися, навіть по телефону, вважає, що дитину проти неї та її дочки налаштував батько та його батьки, проте, підтвердити це нічим не може.

Її дочка на 1 вересня повністю одягла дитину, ходила до дитини на іменини, в побаченнях з дитиною її дочці не відмовляє її бувший зять.

Був такий випадок, що коли вона була вдома в своєї дочки з внуком, приїздили якісь люди та стукали в ворота, внук злякався.

Проживає в Кагарлицькому районі.

Слід зазначити, що, зглядаючись на покази даного свідка, підтверджується той факт, що до помешкання відповідачки приїздять невідомі люди для з»ясування обставин з відповідачкою ОСОБА_13, що ж стосується інших обставин, які повідомила даний свідок, та які характеризують позивача ОСОБА_1 з негативної сторони, то до таких пояснень суд відноситься критично, так як вони не підтверджуються іншими доказами, які судом будуть досліджені нижче, та направлені лише на отриманні судового рішення на користь відповідачки.

Суд, вислухавши сторони по справі, вислухавши інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Що стосується задоволення позову в частині розірвання шлюбу.

Підсудність.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред»являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти, або якщо він не може за станом здоров»я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь - кого з них.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4, відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5, відповідно, дана справа в частині розірвання шлюбу підсудна Кагарлицькому районному суду як суду першої інстанції загальної юрисдикції.

Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні, та застосування до них норм права.

В 2013 році позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 зареєстрували шлюб.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане 20 травня 2015 року, (повторно), відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, в якому зазначено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець місто Кагарлик Київської області, громадянин України, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка село Демівщина Кагарлицького району Київської області, громадянка України, зареєстрували шлюб 23 грудня 2003 року, про що 23 грудня 2003 року складено відповідний актовий запис за № 136.

Прізвище після реєстрації шлюбу:

Чоловіка - ОСОБА_1.

Дружини - ОСОБА_3.

Від спільного подружнього життя сторони мають одну неповнолітню дитину, - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, яке видане 20 травня 2015 року, (повторно), в якому зазначено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Кагарлик Київської області, про що 21 грудня 2006 року складено відповідний актовий запис за № 129.

В графі «батько» зазначений позивач, - ОСОБА_1.

В графі «мати» зазначена відповідачка, - ОСОБА_3.

Як встановлено судом під час судового засідання, позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 не підтримують шлюбних відносин тривалий час, в зв»язку з чим, з вересня 2015 року, тобто, близько пів - року проживають на окремих житлових площах, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, майнових спорів у них немає, відповідно, стосунків взагалі не підтримують, існує лише спір щодо місця проживання малолітньої дитини, вирішення якого судом буде обґрунтовано нижче.

На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді.

Примирення між сторонами неможливе, не зважаючи на зусилля суду, що виражалося в наданні сторонам 2 - ох місячного терміну на примирення, проте, позивач ОСОБА_1 після сплину терміну на примирення категорично відмовився від збереження шлюбу, так як зазначив, що між ним та відповідачкою давно втрачено почуття любові, взаємоповаги, вони давно стали байдужими один до одного, фактично є чужими людьми, практично не спілкуються, відповідачка ж, - ОСОБА_3 погодилася з позовною вимогою позивача про розірвання шлюбу.

Що ж стосується застосування норм матеріального права, то суд при винесенні рішення керувався наступним.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІV «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-празових актів, що регулюють сімейні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Відповідно, суд оцінивши фактичні взаємні відносини подружжя ОСОБА_3, з»ясувавши дійсні причини розірвання шлюбу, інші обставини, які мають істотне значення для встановлення істини по справі в розумінні ст. 112 СК України, приходить до висновку, що даний шлюб можливо розірвати, так як він суперечить інтересам обох сторін по справі, та суперечить інтересам малолітньої дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Що стосується прізвища, яке бажає мати відповідачка ОСОБА_3, то суд задовольняє її бажання після розірвання шлюбу мати прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу, - «ОСОБА_3», а не дошлюбне прізвище, - «ОСОБА_3».

Свою позицію суд обґрунтовує положенням ст. 113 СК України, де, зокрема, зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судові витрати.

Питання судових витрат врегульовано ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, проте, позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не просив суд стягнути з відповідачки ОСОБА_3 понесені ним судові витрати, тому суд залишає судові витрати за позивачем ОСОБА_1

Що стосується задоволення позову в частині визначення місця проживання малолітньої дитини.

Підсудність.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред»являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти, або якщо він не може за станом здоров»я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь - кого з них.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4, відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5, відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду як суду першої інстанції загальної юрисдикції.

Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні, та застосування до них норм права.

Як зазначалося судом вище, позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5.

Даний факт підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_5, який видано 25 грудня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ( а.с., 5, - зворотня сторона).

Проте, з вересня 2015 року позивач ОСОБА_1 внаслідок фактичного розірвання шлюбних відносин з відповідачкою ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4, в своїх батьків.

Даний факт, окрім того, що підтверджується письмовими доказами, які будуть досліджені судом нижче, сторонами не оспорюється, тому на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, не підлягає доказуванню.

Окрім того, згідно акта депутата Кагарлицької міської ради Мяснікова В.С. від 05.10.2015 року, ( а.с., 65), ОСОБА_1, 1980 р.н., та ОСОБА_5, 2006 року народження, дійсно проживають за адресою: АДРЕСА_4, без реєстрації станом з вересня 2015 року, про що свідчать сусіди, - ОСОБА_17, (АДРЕСА_4), та ОСОБА_18, (вул.. Л. Українки).

Відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5.

Даний факт підтверджується паспортом громадянки України серії НОМЕР_6, який видано 21 червня 2005 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ( а.с., 13).

Малолітня дитина, - ОСОБА_5, 2006 року народження, з вересня 2015 року проживає без реєстрації постійно з своїм батьком, - позивачем по справі, - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4.

Обставини справи, які встановлені судом в судовому засіданні, та які характеризують особу позивача ОСОБА_1:

- згідно довідки № 229 - 28092015/80210, серії ИІК № 887731 від 30.09.2015 року, виданої управлінням інформаційно - аналітичного забезпечення Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, за обліками МВС України громадянин України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець м. Кагарлик, Київської області, Україна, на території України станом на 30.09.2015 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, ( а.с., 56);

- згідно довідки № 375, виданої 17.09.2015 року поліклінікою Кагарлицької ЦРЛ Київської області, ОСОБА_1, 1980 року народження, проживає АДРЕСА_5, за психіатричною допомогою не звертався і на «Д» обліку в психіатричному кабінеті Кагарлицької ЦРЛ не перебуває, ( а.с., 57);

- згідно довідки № 490, виданої 16.09.2015 року поліклінікою Кагарлицької ЦРЛ Київської області, ОСОБА_1, 1980 року народження, проживає АДРЕСА_5, за наркологічною допомогою не звертався і на обліку в наркологічному кабінеті Кагарлицької ЦРЛ не перебуває, ( а.с., 57);

- згідно виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого) № 97, ( а.с., 59), яка видана 17.09.2015 року Кагарлицькою ЦРЛ Київської області, ОСОБА_1, 1980 року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_5, на «Д» обліку у лікаря - терапевта не перебуває і хронічних захворювань немає;

- згідно характеристики, ( а.с., 60), виданої ТОВ «Альфа - Д», (за попереднім місцем роботи):

ОСОБА_1 працював охоронником з 01.12.2011 року в ТОВ «ЛОТОС-С», а з 02.04.2013 року переведений у ТОВ «Альфа-Д», що утворена внаслідок реорганізації TOB «JIOTOC - C», де і працював до 11.03.2015 року.

За період роботи зарекомендував себе як добросовісний та сумлінний працівник. В спілкуванні з колегами доброзичливий, з клієнтами підприємства - ввічливий, жодної скарги від клієнтів даної сфери обслуговування не надходило, тільки позитивні відгуки.

Працьовитий, володіє діловими якостями: добросовісним відношенням до роботи, бажанням до підвищення кваліфікації та професійному росту. Мав авторитет серед колег, завжди приходив на допомогу молодому поколінню.

До виконання службових обов'язків ставиться сумлінно. Доброзичливий, щирий, відповідальний, компетентний працівник. Уважний до людей, тактовний, за характером спокійний та врівноважений. Легко знаходить спільну мову з співробітниками, його можна вважати надійним товаришем і другом, готовим надати допомогу в скрутній ситуації.

Зауважень з боку керівництва не мав. Правила трудового розпорядку не порушував, дисциплінарних стягнень не мав. Трудову дисципліну ніколи не порушував. Спиртні напої на робочому місці не вживав, на роботу в нетверезому стані не з'являвся, що взагалі недопустимо в роботі товариства. Претензій до роботи працівника не було. Дотримувався правил поведінки та трудового розпорядку на підприємстві.

Звільнений 11.03.2015 року за угодою сторін, п.1 ст.36 КЗпП України;

- згідно довідки - характеристики, ( а.с., 61), виданої ТОВ «КАСТРОН», (за дійсним місцем роботи):

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, має диплом про середню спеціальні освіту. Закінчив у 2000 році Ржищевський будівельний технікум, спеціальність, - будівельник. Пройшов програму курсового навчання на професією «Охоронник».

З 2000 року по 2011 роки працював на різних роботах.

З 2011 року по 01.08.2015 року працював охоронником на ТОВ «Альфа Д», в ТОВ «КАСТРОН» працює охоронником з 01.09.2015 року.

За період роботи на підприємстві зарекомендував себе як дисциплінований, кваліфікований, практичний та виконавчий працівник. Володіє високою працездатністю. Володіє персональним комп»ютером. Користується повагою в колективі. ОСОБА_1, - це працівник, який здатний взяти на себе відповідальність у прийнятті рішень по питанням, що знаходяться в межах його компетенції.

Регулює своє прагнення досягти мети залежно від реального успіху або невдачі.

Фізично підготовлений добре. Займається спортом. Має охайний зовнішній вигляд. Добре володіє спеціальними засобами захисту.

Розпорядження керівництва виконує вчасно й точно. Повною мірою відповідає прийнятим на підприємстві нормам поведінки й правилам внутрішнього розпорядку. Має високу працездатність і легко навчається. Доброзичливий і комунікабельний, здатний створювати навколо себе атмосферу психологічного комфорту. Викликає симпатію до себе з боку колег та керівництва;

- згідно довідки про доходи, яка видана ТОВ «КАСТРОН», заробітня платня ОСОБА_1 становить 1400 (одна тисяча чотириста) грн., ( а.с., 62);

- згідно довідки № 1132/02 - 41, виданої 21.09.2015 року виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області, ( а.с., 63), на гр.. ОСОБА_1 при міськвиконкомі компрометуючих та інших матеріалів немає;

- згідно довідки № 7646, виданої 05.10.2015 року виконкомом Кагарлицької міської ради Київської області, ( а.с., 66), ОСОБА_1, 1980 року народження, дійсно проживає без реєстрації в м. Кагарлик по АДРЕСА_4, в вересня 2015 року та має такий склад сім»ї:

- син, - ОСОБА_5, 2006 року народження, зареєстрований АДРЕСА_5, проживає без реєстрації по АДРЕСА_4.

- Підстава: підтвердження вуличного депутата міської ради Мяснікова В.С. від 05.10.2015 року.

Враховуючи вищевикладене, суд констатує факт, що позивач ОСОБА_1 фізично здоровий, по місцю проживання характеризується позитивно, по місцю роботи, ( як попередньої, так і дійсної), характеризується позитивно, має стабільний, постійний дохід від офіційної роботи, забезпечений житлом.

Обставини справи, які встановлені судом в судовому засіданні, та які характеризують особу відповідачки ОСОБА_3:

- ОСОБА_3 зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5;

- що стосується довідки, яка видається управлінням інформаційно - аналітичного забезпечення Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, з якої можна було б встановити достеменно той факт, що за обліками МВС України громадянка України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка село Демівщина Кагарлицького району Київської області, на території України станом на час слухання справи до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, то таку довідку відповідачка ОСОБА_3 не надала, не зважаючи на неодноразову вимогу суду, навіть не обґрунтовуючи причини не подання такої довідки, яка, на думку є одним із суттєвих доказів, які необхідні для винесення рішення по справах даної категорії, - встановлення місця проживання неповнолітньої дитини.

Проте, на запитання суду, відповідачка ОСОБА_3 зазначила, що в провадженні Кагарлицького відділку поліції є деяка кількість кримінальних проваджень за зверненнями громадян на її дії щодо неповернення грошових коштів на досить значну суму.

Окрім того, в матеріалах справи міститься відношення № 9034 від 01.10.2015 року, яке видане Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ( а.с., 68). в якому зазначено наступне:

- станом на 01.10.2015 року до Кагарлицького РВ (з обслуговування Кагарлицького району та м. Ржищів) ГУ МВС України в Київській області в поточному році надійшли 3 (три) звернення громадян відносно громадянки ОСОБА_3, та зареєстровані до ЖЕО за №№ 3578, 3579 від 21.09.2015 року та № 3737 від 01.10.2015 року, а також за письмовою заявою до РВ зверталася громадянка ОСОБА_3, яка зареєстрована до ЖЕО № 1494 від 30.04.2015 року.

Станом на 01.10.2015 року в Кагарлицькому РВ (з обслуговування Кагарлицького району та м. Ржищів) ГУ МВС України в Київській області відомості відносно громадянки ОСОБА_3 до ЄРДР не вносилися.

Окрім того, в матеріалах справи міститься відношення № 9677 від 21.10.2015 року, яке видане Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ( а.с., 78), в якому зазначено наступне:

- станом на 21.10.2015 року до Кагарлицького РВ (з обслуговування Кагарлицького району та м. Ржищів) ГУ МВС України в Київській області в поточному році надійшли 11 (одинадцять) звернень громадян відносно громадянки ОСОБА_3 по факту вчинення нею шахрайських дій відносно громадян.

Станом на 21.10.2015 року в Кагарлицькому РВ (з обслуговування Кагарлицького району та м. Ржищів) ГУ МВС України в Київській області відомості до ЄРДР внесено інформацію по 10 фактах. Попередня кваліфікація, - ст. 190 КК України;

Окрім того, в матеріалах справи міститься відношення ВДВС Кагарлицького РУЮ в Київській області, ( а.с., 146), де вказано наступне:

- відділ державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції на Ваш запит, щодо виконання виконавчих документів відносно боржниці ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 повідомляє, що відповідно до п.1 ст. 8 та п.1,5 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник. Сторони можуть реалізовувати свої права і обов'язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників, повноваження представника повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону.

Виходячи з вищевикладеного, надати завірені копії постанов про відкриття виконавчого провадження відносно боржниці ОСОБА_3 є неможливим, оскільки Ви не є представником жодної із сторін виконавчого провадження.

Проте, додатково повідомляємо, що на виконанні у відділі відносно ОСОБА_3 перебуває 6 (шість) виконавчих документів на загальну суму боргу 972635 грн. 00 коп.

- згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14577100, який видано 17.05.2007 року Кагарлицьким бюро технічної інвентаризації, власником домоволодіння, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_5 є ОСОБА_3.

Підстава виникнення права власності, - договір дарування 1 - 919/ 20.04.2007/р., Кагарлицька державна нотаріальна контора.

Дата прийняття рішення про реєстрацію права власності: 17.05.2007 року.

- Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7, який зареєстровано 23 листопада 2009 року, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_5.

Цільове призначення земельної ділянки, - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

- згідно довідки № 219, виданої 25.05.2015 року поліклінікою Кагарлицької ЦРЛ Київської області, ОСОБА_3, 1981 року народження, проживає АДРЕСА_5, за психіатричною допомогою не зверталася і на «Д» обліку в психіатричному кабінеті Кагарлицької ЦРЛ не перебуває.

- згідно довідки № 325, виданої 25.05.2015 року поліклінікою Кагарлицької ЦРЛ Київської області, ОСОБА_3, 1981 року народження, проживає АДРЕСА_5, за наркологічною допомогою не зверталася і на обліку в наркологічному кабінеті Кагарлицької ЦРЛ не перебуває.

- згідно характеристики, виданої Центром поштового зв»язку № 6 Кагарлицького району Київської області, (за попереднім місцем роботи):

- ОСОБА_3 в Центрі поштового зв'язку № 6 працює з грудня 2009 року.

За даний період роботи на посаді оператора проявила себе як сумлінна, відповідальна працівниця.

Службові обов'язки, передбачені посадовою інструкцією, виконує в повному обсязі. Добре усвідомлює вимоги професійної діяльності і прагне їм відповідати.

Професійно уважна до людей, спокійна, врівноважена, відверта, доброзичлива. Відношення до службових обов'язків серйозне, дисциплінована.

Згідно довідки, виданої 16.10.2015 року ПП «Лукаш ТВ», ОСОБА_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_5, в тому, що вона працює в ПП «Лукаш ТВ», ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, в якості бармен - повара з 1 листопада 2015 року по даний час, прийнята на роботу з іспитовим строком 3 місяці.

Слід окремо зупинитися на місці роботи відповідачки ОСОБА_3

Так, відповідачка ОСОБА_3 звільнилася з роботи, - з Центру поштового зв»язку № 6 Кагарлицького району Київської області за згодою сторін, потім працювала в ПП «Лукаш ТВ», що підтвердила довідкою, яка зазначена вище.

До даної довідки суд відноситься критично, так як вона не відповідає вимогам, які, як зазвичай, ставляться до офіційних документів даної категорії, зокрема, на даній довідці відсутня печатка роботодавця, що, звісно ж, ставить під сумнів її походження.

Окрім того, працевлаштування відповідачки ОСОБА_3 викликає сумнів також та обставина, що під час засідання виконавчого комітету Кагарлицької міської ради щодо доцільності проживання малолітнього сина з батьком ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_3 подала відомості, що вона станом на 11.11.2015 року працює в ресторані «Робін Гуд» адміністратором.

В судовому засіданні, яке відбулося вже в 2016 році, зазначила, що працює в якогось приватного підприємця в м. Києві, проте, не може вказати точно, в якого.

Вищевказані обставини в їх сукупності викликають обґрунтований сумнів у суду щодо реального працевлаштування відповідачки на час слухання справи, так як суд вважає, що відповідачка ОСОБА_3 не подала до суду належних та допустимих доказів того, що вона працевлаштована.

Такі докази, на думку суду, повинні відповідати вимогам, які зазначені в ст.ст. 57 - 59 ЦПК України.

Так, зокрема, згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно, сумнівні довідки, які не відповідають вимогам, встановленим законодавством для даного виду документів, пояснення самої ОСОБА_3, яка не була допитана в порядку, який передбачено ст. 62 ЦПК України, не приймаються судом як докази працевлаштування відповідачки ОСОБА_3

Доказами на підтвердження працевлаштування можуть бути належним чином видана довідка працедавця, належним чином завірена копія трудової книжки, тощо.

Далі, в матеріалах справи відсутня довідка - характеристика на відповідачку ОСОБА_3 з місця проживання, - з Кагарлицької міської ради Київської області, хоча суд неодноразово вимагав від відповідачки подання даного документу - письмового доказу, проте, відповідачка не надала суду даного документу, що викликає сумніви у суду в позитивності даного документа.

- згідно довідки, виданої 16.09.2015 року Кагарлицькою загальноосвітньою школою І - ІІІ ступенів № 1, ОСОБА_3 постійно відвідувала навчальний заклад, де навчається її дитина і є головою батьківського комітету 3 - го класу Кагарлицької ЗОШ І - ІІІ ступенів №1.

До даної довідки суд також відноситься критично, так як в судовому засіданні класний керівник неповнолітньої дитини показала, що ОСОБА_3 з вересня 2015 року перестала відвідувати школу, де навчається її син, самоусунулася від виконання обов»язків голови батьківського комітету, дитину постійно забирає або батько, або дідусь.

Побутові умови, які мають сторони, що враховуються при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини.

Побутові умови для проживання, які може забезпечити позивач ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 проживає у будинку, який належить його батьку, - ОСОБА_19, якому, в свою чергу даний житловий будинок належить на праві власності.

Даний факт підтверджується договором дарування від 14 червня 1980 року, з якого вбачається, що ОСОБА_20 подарував, а ОСОБА_19 прийняв у дар 7/16 житлового будинку і 1/3 частину сараю, що знаходиться в АДРЕСА_4.

- згідно акту обстеження житлово - побутових умов від 30.07.2015 року, ( а.с., 64), який складено комісією Кагарлицької міської ради Київської області:

«власником будинку є ОСОБА_19 (батько), в будинку проживають без реєстрації: ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_27, ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_28, мама, ОСОБА_1 та його син, - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Будинок дерев'яний, має три житлові кімнати, кухню, веранду, електропостачання, газове опалення, водопроводу та водовідведення немає. В кімнатах створені належні санітарно - гігієнічні умови.

Хлопчик проживає в одній кімнаті з батьком, де стоїть одне ліжко.

ОСОБА_1 стоїть на обліку у Кагарлицькому районному центрі зайнятості. Має дохід від власної пасіки, в якій нараховується 40 вуликів. Також має тимчасові заробітки по найму.

ОСОБА_1 та його син ОСОБА_22 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_5. Батьки: ОСОБА_19 та ОСОБА_20 АДРЕСА_4.

Власником будинку за цією адресою є ОСОБА_19 На даний час там ніхто не проживає, тому що проводяться ремонтні роботи. Після закінчення ремонтних робіт в будинку планує проживати ОСОБА_1 разом із сином.

Будинок цегляний, має 3 житлові кімнати, кухню, ванну кімнату, газове опалення, водопровід та водовідведення. Зі слів ОСОБА_1 для дитини буде облаштована окрема кімната. Ремонтні роботи планують завершити до вересня місяця 2015 року».

- згідно акту обстеження житлово - побутових умов від 04.11.2015 року, (а.с., 91), який складено комісією Кагарлицької міської ради Київської області:

«було здійснено виїзд до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, за пресою: АДРЕСА_4.

Виявлено наступне:

власником будинку в якому в даний час проживає ОСОБА_5 є ОСОБА_19 (дідусь).

Будинок цегляний, має 3 житлові кімнати, кухню, ванну кімнату, газове опалення, водопровід та водовідведення. У дитини є окрема кімната: письмовий стіл, ліжко, полиця для книжок та іграшок. Створені умови для навчання, розвиту та виховання. Дитина забезпечена всіма необхідними особистими речами. Навчається ОСОБА_5 в Кагарлицькій ЗОШ І-ІІІст. №1 в 3 класі.

Під час бесіди з ОСОБА_5 члени комісії дізналися, що він проживає з татом. Тато піклується про нього, возить в школу та забирає зі школи. Хлопчику дуже подобається жити з татом. ОСОБА_5 повідомив, що в школу до нього приходить мама, ОСОБА_3 Він з нею спілкується, але проживати хоче з татом. На запитання, чому не хоче жити з мамою, відповів, що він образився на маму, через те, що в неї багато боргів та проблем. На запитання членів комісії, як мама вирішить всі свої проблеми чи буде він проживати з нею, дитина відповіла, що ніколи більше не бажає жити з мамою.

Висновок комісії:

1. Умови для проживання ОСОБА_22 задовільні;

2. Батько бере активну участь у вихованні дитини, хлопчик може проживати з батьком.

Побутові умови для проживання, які може забезпечити відповідачка ОСОБА_3

Згідно акту депутата Кагарлицької міської ради Київської області ОСОБА_41:

Він, ОСОБА_41, провівши обстеження житлово - побутових умов в помешканні гр.. ОСОБА_3, 1981 р.н., яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_5, з»ясував, що будинок цегляний, в задовільному стані, опалення власне, (природній газ), водозабезпечення з власного джерела, (колодязь), кімнати сухі, прохідні.

Гр. ОСОБА_3 облаштовано окрему дитячу кімнату з усіма зручностями, необхідними для повноцінного та належного розвитку її сина, - ОСОБА_5, 2006 року народження.

Санітарний вузол, (ванна, туалет), облаштовані в будинку та функціонують повністю.

Умови проживання, відпочинку, занять, - для розвитку сина ОСОБА_5, - створені на належному рівні.

Згідно акту обстеження житлово - побутових умов від 30.07.2015 року, ( а.с., 94),:

«Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини від 28.07.2015року створено комісію в складі:

ОСОБА_25 - директор МЦСССДМ;

ОСОБА_42- начальник ССДС;

ОСОБА_26 - головний спеціаліст РЦСССДМ;

ОСОБА_27- фахівець із соціальної роботи МЦСССДМ;

ОСОБА_28- фахівець із соціальної роботи МЦСССДМ, -

- яка здійснила виїзд до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_5, з метою обстеження житлово - побутових умов проживання.

Виявлено наступне:

Власником будинку є ОСОБА_3, де зареєстрована та проживає.

Будинок цегляний, має чотири житлові кімнати, кухню, столову, ванну та туалетну кімнату, веранду, електропостачання, газове опалення, водопровід та водовідведення. В будинку зроблено ремонт, в кімнатах нові меблі, дотримано санітарно - гігієнічні норми.

У дитини є окрема кімната, облаштована належним чином для навчання, розвитку та відпочинку.

ОСОБА_3 працює в ЦПЗ №, 6 «Укрпошта» оператором поштового зв'язку 1 класу. Має середньомісячний дохід у сумі 1685грн».

Згідно акту обстеження житлово - побутових умов від 04.11.2015 року, ( а.с., 93),:

«Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини від 28.07.2015року, у зв'язку з необхідністю оформлення висновку в суд про визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 , 15.12.2006р.н., через розірвання шлюбу його батьків, комісією в складі:

ОСОБА_42- начальника ССДС;

ОСОБА_26 - головного спеціаліста РЦСССДМ;

ОСОБА_27- фахівця із соціальної роботи МЦСССДМ;

ОСОБА_28- фахівця із соціальної роботи МЦСССДМ.

було здійснено виїзд до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_5.

Виявлено наступне:

Двері будинку ніхто не відкрив. На телефонні дзвінки 04.11.2015року о 08 год. 25 хв., о 14 год. 17 хв. ОСОБА_3 не відповідала. Члени комісії залишили записку про необхідність поспілкуватися та запросити на засідання комісії з питань захисту прав дитини.

Висновок комісії:

1. Умови проживання згідно з актом від 30.07.2015року задовільні.

2. Участь у вихованні дитини не з'ясовано.

Відповідно, суд звертає увагу на ту обставину, що відповідачка ОСОБА_3, хоча і має відповідні житлово - побутові умови для проживання неповнолітньої дитини, проте, під час слухання справи фактично чинила перешкоди в діяльності комісії Кагарлицької міської ради, як органу опіки та піклування, яка була створена спеціально з необхідністю надання висновку в суд про визначення місця проживання дитини, - ОСОБА_5, шляхом уникнення спілкування як в очному, так і в заочному режимі, (зокрема, по телефону) з членами комісії, не допускала членів комісії в будинок для проведення відповідного обстеження.

Відповідно, як вбачається з матеріалів справи, як позивач ОСОБА_1, так і відповідачка ОСОБА_3 мають належні умови для проживання дитини, проте, під час розірвання шлюбу сторони по справі не досягли згоди щодо місця проживання спільної дитини, - чи з батьком, (позивачем по справі), чи з матір»ю, (відповідачкою по справі).

Зглядаючись на вищевказане, Кагарлицьким районним судом 05.10.2015 року на підставі ч. 4 ст. 19 СК України, де, зокрема, зазначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, винесено ухвалу, ( а.с., 37 - 39), якою:

- залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Кагарлицької міської ради Київської області, яка 09.11.2015 року по результатах своєї роботи провела засідання комісії з питань захисту прав дитини, в ході якої встановлено наступні обставини, (витяг з протоколу № 13 засідання комісії з питань захисту прав дитини, а.с., 88 - 90):

Присутні:

Секретар - ОСОБА_25

Члени комісії та їх представники :

ОСОБА_29

ОСОБА_28

ОСОБА_30

ОСОБА_31

ОСОБА_32

Інші працівники:

ОСОБА_27 - фахівець із соціальної роботи МЦСССДМ, ОСОБА_33 - інспектор поліції Кагарлицького відділу поліції

Запрошені:

ОСОБА_3

ОСОБА_1

ОСОБА_5

ОСОБА_7

ОСОБА_34

ОСОБА_35

ОСОБА_36

ОСОБА_37

ОСОБА_38

Порядок денний:

1. Надання висновку щодо місця проживання малолітнього ОСОБА_5 після розлучення батьків.

2. Розгляд заяви ОСОБА_34

3. Розгляд заяви ОСОБА_37

1.Слухали клопотання ОСОБА_2, представника ОСОБА_1, який проживає у АДРЕСА_4 , про надання висновку, щодо місця проживання ОСОБА_5. Такий висновок необхідний в суд, де відбувається процес з розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3

ОСОБА_25 повідомила, що комісією в складі працівників РЦСССДМ, ССДС та МЦСССДМ було здійснено виїзди до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4, та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_5, в результаті встановлено, що умови за місцем проживання батька задовільні, згідно акту обстеження від 04.11.2015року. В подвір'я будинку, де проживає мама, ворота ніхто не відкрив. Зі слів сусідів члени комісії дізналися, що до будинку часто приїжджають люди, які стукають у ворота з погрозами, але їм ніхто не відкриває. Згідно з актом від 30.07.2015 року умови проживання за адресою мами також задовільні.

ОСОБА_3 ОСОБА_5 повідомив, що проживає з татом, йому з ним дуже добре, батько піклується про нього, привозить в школу та забирає додому, виконує домашні завдання, а з мамою він спілкується по телефону та вона приходить до нього в школу. ОСОБА_5 повідомив, що хоче проживати з татом, бо, коли був у мами, то його налякало те, що в ворота стукали чужі люди і йому через це не спокійно.

ОСОБА_7, класовод ОСОБА_5, розповіла про поведінку та успішність ОСОБА_5, надала членам комісії характеристику на дитину, де вказано, що хлопчик систематично відвідує школу, на уроках активний, уважний, старанний у роботі, дисциплінований. Навчальні досягнення з усіх предметів відповідають достатньому та високому рівню. Також ОСОБА_7 повідомила, що поведінка дитини, після ситуації, що виникла в сім'ї, не змінилася. ОСОБА_5 спокійний, товариський з однокласниками, виявляє добродушність та доброзичливість, з повагою відноситься до старших, завжди охайний. Батьки цікавляться навчанням та поведінкою сина: мама - по телефону, батько з вересня 2015 року приводить до школи та забирає дитину додому, інколи зі школи хлопчика забирає дідусь.

ОСОБА_1 розповів, що хоче, щоб ОСОБА_5 жив з ним, тому що його дружина ОСОБА_3 має багато боргів і до будинку, де вона проживає постійно приїжджають люди, які стукають в ворота, вікна та вимагають гроші. Що негативно впливає на психіку дитини та є загрозою його здоров'ю. Також ОСОБА_1 повідомив, що може утримувати дитину та забезпечувати всім необхідним. Він працює охоронцем на ТОВ «Кастрон», (що підтверджує довідка про доходи та характеристика на ОСОБА_1 з цього підприємства.) Графік роботи: троє суток працює, троє вдома. Коли він на роботі ОСОБА_5 проживає в його батьків, які живуть у будинку поруч.

ОСОБА_39 запитав, чи зможуть батьки доглядати за дитиною, вчити уроки з ним, піклуватися про нього, і чи знав ОСОБА_1 про борги своєї дружини раніше.

ОСОБА_1 повідомив, що його мамі 58 років, а батьку - 59, вони фізично можуть доглядати за дитиною. Також повідомив, що про борги дружини дізнався у квітні 2015 року, до нього підійшов чоловік, який запитав, коли він віддасть йому борг, який позичала ОСОБА_3, тоді він і дізнався. На що дружина позичала гроші, куди витрачала не знає.

ОСОБА_32 запитала, чому батько проти зустрічей дитини з мамою в школі.

ОСОБА_1 повідомив, що ОСОБА_5 сам не хоче зустрічатися з мамою. Вже за день до зустрічі з нею починає шукати причини, хитрувати, щоб залишитися вдома та не йти в школу.

Також ОСОБА_1 повідомив, що особисто вважає, що для ОСОБА_3 син є «щитом», щоб її не притягли до кримінальної відповідальності та не конфіскували будинок, на який накладено арешт.

ОСОБА_3 повідомила, що прожила з ОСОБА_1 13 років, нічого поганого про нього сказати не може. Гроші позичали разом на закупівлю цукру, який перепродували. Дуже любить свого сина та хоче, щоб він жив з нею. Без нього вона не хоче повертатися додому з роботи і взагалі не бажає жити.

ОСОБА_39 запитав, де працює ОСОБА_3, який у неї графік роботи, заробітна плата та хто буде з дитиною, коли вона на роботі.

ОСОБА_3 повідомила, що працює адміністратором в ресторані «Робін Гуд», що під Києвом, (підтверджуючих довідок не надала). Зараз на випробувальному терміні до 16.11.2015 року. Графік роботи: 3 дні працює з 10.00год. до 20.00год., а 3 дні вдома. У день заробляє 1000 грн., (довідки про доходи немає), тому має можливість утримувати сина та віддавати борги. У дні, коли вона на роботі, за дитиною може доглядати бабуся, (мама ОСОБА_3), яка проживає в с. Демівщина Кагарлицького району. Вона приїжджатиме в Кагарлик та буде з хлопчиком. Бабусі 60 років, фізично спроможна доглядати за дитиною.

ОСОБА_39 запитав, як часто до її будинку приїжджають люди з погрозами та вимаганням боргу.

ОСОБА_3 повідомила, що до її будинку ніхто не приїжджає та дитині нічого не загрожує.

ОСОБА_32 пояснила ОСОБА_3, що дитині в даній ситуації краще проживати з батьком, бо там її безпечніше. Мамі порекомендувала прикласти всі зусилля та вирішити свої проблеми, тому що суми, які вона заборгувала дуже великі, і їй загрожує кримінальна відповідальність за вчинені дії.

Вирішили: оформити висновок для надання до Кагарлицького районного суду щодо місця проживання ОСОБА_5 після розлучення його батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з батьком за адресою АДРЕСА_4. Рекомендувати Кагарлицькому районному суду чітко встановити години та місце зустрічей дитини з мамою.

По результатах роботи комісії було складено висновок № 2 виконавчого комітету Кагарлицької міської ради про доцільність проживання малолітнього сина з батьком, - ОСОБА_1, ( а.с., 87), згідно з яким:

Виконавчий комітет Кагарлицької міської ради, як орган опіки та піклування, вивчивши питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановив, що з липня 2015 року дитина проживає за адресою: АДРЕСА_4 разом зі своїм батьком, - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5

Будинок, в якому проживає ОСОБА_1 із сином, належить ОСОБА_19, (дідусь малолітнього). У будинку 3 житлові кімнати, кухня, ванна кімната; водопостачання, водовідведення. У дитини є окрема кімната, в ній письмовий стіл, ліжко, полиця для книжок та іграшок. Створені умови для навчання, розвитку та виховання. Речами першої необхідності дитина забезпечена. У будинку зроблено ремонт.

Також обстежено умови проживання матері ОСОБА_3, за адресою АДРЕСА_5, виявлено, що в будинку 4 житлові кімнати, кухня, їдальня, ванна кімната, водопостачання та водовідведення, газопостачання. У будинку зроблено ремонт. Для дитини облаштована належним чином дитяча кімната, є місце для навчання, занять спортом, відпочинку, необхідні меблі та речі, іграшки. Будинок належить матері, - ОСОБА_3.

Згідно поданих документів батько має роботу та постійний заробіток, (довідка про доходи надана 18.09.2015року за підписом директора ТОВ «Кастрон»), мати з попереднього місця роботи звільнилася за згодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України з 25.09.2015року (довідка від 02.10.2015 року за підписом начальника ЦПЗ № 6). В даний час працює в ресторані «Робін Гуд» адміністратором, (підтверджуючих документів та довідки про доходи немає).

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 09.11.2015 року розглядалося питання визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу між подружжям ОСОБА_3, де було окремо вислухано думку ОСОБА_3 ОСОБА_5. Хлопчик висловив бажання жити тільки з батьком.

Керуючись п. 1 ст. 9 Конвенції ООН про права дитини, враховуючи вищевикладене, на підставі заданих документів, беручи до уваги думку малолітнього ОСОБА_5, а також те, що певний період в даний час хлопчик проживає разом із ОСОБА_1 (батьком) виконавчий комітет Кагарлицької міської ради, як орган опіки і піклування вважає за доцільне проживання дитини після розлучення батьків за адресою: АДРЕСА_4, тобто разом з батьком. Також рекомендує Кагарлицькому районному суду визначити способи участі ОСОБА_3 (мами) у вихованні дитини та спілкуванні.

Отже, питання щодо визначення місця проживання дитини врегульовано ст.ст. 160, 161 СК України.

Так, згідно ст. 160 СК України:

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Отже, права малолітніх і неповнолітніх дітей закріплені у Конституції України, Конвенції ООН «Про права дитини» та інших нормативно-правових актах України, які стосуються розв'язання спорів між батьками та дітьми.

Питання щодо визначення місця проживання дитини в даному випадку постало у зв'язку із розірванням шлюбу батьками, - позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3

При визначенні місця проживання суд враховував особисту прихильність дитини, - ОСОБА_5, якому станом на час слухання справи є повних 9 років, до батька, - ОСОБА_1, ставлення батьків, (сторін по справі), до виконання своїх обов'язків, вік дитини, стан її здоров'я та інші причини, що мають істотне значення.

Так, що стосується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, то судом встановлено наступне:

- позивач по справі, - ОСОБА_1 постійно піклується про свого сина, відвідує навчальний заклад, відповідно, дитина фактично перебуває на повному утриманні та вихованні позивача;

- відповідачка по справі, - ОСОБА_3, з вересня місяця 2015 року фактично самоусуналася від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини, не цікавиться її вихованням.

Дійсно, відповідачка ОСОБА_3 купила одяг своїй малолітній дитині, - ОСОБА_5, що підтверджується накладною № 1 від 20 серпня 2015 року, на загальну суму 4874 грн., проте, після вересня місяця 2015 року відповідачка ОСОБА_3 не надає кошти на утримання дитини, не цікавиться її фізичним та моральним, духовним розвитком, про що, зокрема, свідчить той факт, що вона самоусунулася від виконання голови батьківського комітету в класі, де навчається її дитина, не відвідує навчальний заклад, не спілкується з класним керівником, та іншими вчителями.

Дійсно, судова практика по даній категорії справ свідчить, що майже завжди дитину залишають із матір'ю, проте, є не поодинокі випадки, коли суд визначає місцем проживання неповнолітньої дитини місце проживання батька, так як згідно норм Конституції України, норм галузевого права, - СК України матір і батько мають однакові рівні права та обов'язки щодо дитини в любому віці.

Отже, цивільним законодавством України місце проживання трактується як житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання (гуртожиток, готель, тощо), у відповідному населеному пункті, де фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може проживати у приміщенні, яке належить їй на праві власності, за договором найму (піднайму), на інших законних підставах.

Отже, згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Однак згода батьків у даному випадку буде не можлива, зглядаючись на позицію сторін, так як і позивач ОСОБА_1 і відповідачка ОСОБА_3 під час слухання справи не дійшли згоди щодо даного питання.

Згідно ст. 161 СК України:

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров 'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них.

Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.

Отже, малолітньою вважається дитина віком до 7 років.

Суд при вирішенні даної справи рахувався, окрім інших чинників, з інтересами дитини, - ОСОБА_5, зокрема, моральним кліматом, який може забезпечити кожен із батьків, (постійний догляд, спокій в сім»ї), а також бажанням самої дитини, яка на засіданні комісії, (протокол наведено вище), категорично відмовляється від проживання з матір»ю, так як боїться невідомих людей, які часто приїжджають, стукають у ворота подвір»я, двері будинку, напроти, наполягає на тому, щоб проживати з батьком.

Також при вирішенні даної справи суд враховував особистий вклад кожного з батьків, насамперед, у духовний та моральний розвиток дитини завдяки власним моральним якостям.

Так, як зазначено судом вище, відповідачка ОСОБА_3 фактично з вересня місяця 2015 року самоусунулася від виконання своїх обов»язків, так як перестала цікавитися життям дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

Пункт другий ч. 1 ст. 161 СК України встановлює перелік обставин, що відіграють важливу роль при вирішенні даного питання. До істотних умов можна відносяться етичні, матеріальні можливості батьків, рід діяльності та у зв'язку із цим завантаженість їх на роботі, режим роботи батьків.

Так, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 фактично постійно не буває вдома, так як займається пошуками роботи в м. Києві, тому суд вважає, що відповідачка ОСОБА_3 не зможе належним чином забезпечити побут дитини, зокрема, харчування, догляд, відвідування дитиною школи, заняття з дитиною по предметах поза межами школи, що може призвести до відставання дитини в розвитку, що, на думку суду, суперечить інтересам самої дитини.

Що ж стосується твердження відповідачки ОСОБА_3, щодо того, що за дитиною на час її тимчасової відсутності зможе доглядати її мати, - ОСОБА_12, то до такого твердження відповідачки суд відноситься критично з огляду по - перше на вік матері відповідачки, - ОСОБА_12 має не повних 64 роки, по - друге, ОСОБА_12 проживає взагалі поза межами населеного пункту, - м. Кагарлика, - в с. Демівщина Кагарлицького району, тому суд вважає проблематичним прибуття особи похилого віку з району в м. Кагарлик для догляду за неповнолітньою дитиною, яка, зглядаючись на її вік, (становлення характеру, фізичний ріст), потребує посиленого стороннього догляду, - посилене харчування, психологічне виховання.

Окрім того, якщо в теплу пору року прибути з с. Демівщина Кагарлицького району до м. Кагарлик можна прибути з певними труднощами, то в холодну пору року, зокрема, в зимній період, прибуття до м. Кагарлика у гр.. ОСОБА_12 виникнуть значні проблеми, які, на думку суду, неминуче потягнуть за собою негативні наслідки для дитини, (недостатність догляду, харчування, пропуск школи, не виконання домашнього завдання, тощо).

Окрім того, суд вважає, що особа такого похилого віку, як мати відповідачки, - ОСОБА_12 не зможе в достатній мірі забезпечити санітарно - гігієнічні умови проживання неповнолітньої дитини, так як зглядаючись на її фізичний стан, матері відповідачки важко буде, на думку суду, прати білизну, речі дитини, прибирати в хаті, скуповувати необхідні речі побуту, продуктів харчування в магазинах.

Взагалі, зглядаючись на позицію відповідачки ОСОБА_3, суд вважає, що відповідачка взагалі обов»язок щодо виховання та забезпечення побуту дитини намагається перекласти на свою матір, причому, це при тому, що рідний батько має змогу забезпечити належні умови для фізичного та морального розвитку.

Окрім того, як судом зазначалося вище, відповідачка ОСОБА_3 не має постійного заробітку, на засіданнях комісії та в судових засіданнях називає різні місця роботи без належного підтвердження, що викликає обґрунтований сумнів у суду щодо наявності постійної та стабільної роботи у відповідачки.

Окрім того, відповідачка ОСОБА_3 на сьогоднішній день має значну офіційну заборгованість в розмірі перед громадянами України в розмірі близько 1000000 (одного мільйону) грн. по боргових розписках як по місту Кагарлику та району, так і поза його межами, в зв»язку з чим існують виконавчі провадження, що підтверджується довідкою, виданою ВДВС Кагарлицького РУЮ в Київській області.

Слід зазначити, що при переданні дитини на проживання одному з батьків, другий з батьків зберігає практично всі свої права та обов'язки щодо дитини, тобто, відповідачка ОСОБА_3 має змогу приймати участь у утриманні та вихованні дитини, окрім того, на думку суду, зглядаючись на відношення дитини до відповідачки, їй необхідно прикласти нормальних, людських зусиль, спрямованих на налагодження відносин з дитиною, відновлення довіри та почуття любові до матері.

Окрім того, в даному випадку судом було враховано п. 24 ППВСУ від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім»ю України», де, зокрема, зазначено, що вирішуючи спір між батьками, які проживають окремо, (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов»язків батька та матері щодо своїх дітей, повинен встановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей та турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально - побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей».

Також було враховано п. 18 ППВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, в якому зазначено наступне:

«При вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з»ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати».

Отже, судом встановлено, що неповнолітня дитина бажає, причому, в категоричній формі проживати з батьком, - позивачем по справі ОСОБА_1, при цьому, категорично не бажає проживати з матір»ю, - відповідачкою ОСОБА_3

Також було враховано положення Закону України «Про охорону дитинства».

Згідно ст. 1 забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров»я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Відповідно, суд в даному випадку вважає, що винесенням рішення про проживання дитини з батьком, - ОСОБА_1, буде досягнута мета задоволення індивідуальних потреб дитини, - ОСОБА_5 відповідно до його віку, статі, стану здоров»я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної належності та враховано думку дитини, так як суд вважає, що, зглядаючись на матеріали справи, зокрема, характеристику класного керівника ОСОБА_7, вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити, звісно ж, зглядаючись на особливості її розвитку, зокрема, її віку.

Згідно ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, міжнародних договорах, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально - правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально - економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»:

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно, суд вважає, що проживання неповнолітньої дитини, - ОСОБА_5 ОСОБА_5 з батьком, - ОСОБА_1, позивачем по справі, забезпечить дитині рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, напроти, проживання з матір»ю, - ОСОБА_3, відповідачкою по справі, зглядаючись на обставини, які характеризують особу матері та її стиль життя, не забезпечить такого рівня.

Згідно ст. 9 Закону України «Про охорону дитинства»:

Кожна дитина має право на вільне висловлювання особистої думки, формування власних поглядів, розвиток власної суспільної активності, отримання інформації, що відповідає її віку. Це право включає свободу розшукувати, одержувати, використовувати, поширювати та зберігати інформацію в усній, письмовій чи іншій формі, за допомогою творів мистецтва, літератури, засобів масової інформації, засобів зв'язку (комп'ютерної, телефонної мережі тощо) чи інших засобів на вибір дитини. їй забезпечується доступ до інформації та матеріалів з різних національних і міжнародних джерел, особливо тих, які сприяють здоровому фізичному і психічному розвитку, соціальному, духовному та моральному благополуччю.

Діти мають право звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, засобів масової інформації та їх посадових осіб із зауваженнями та пропозиціями стосовно їхньої діяльності, заявами та клопотаннями щодо реалізації своїх прав і законних інтересів та скаргами про їх порушення.

Як вбачається з матеріалів справи, так як неодноразово судом наголошувалося вище, дитина, - ОСОБА_5 з метою реалізації своїх законних прав та інтересів в розрізі сімейних відносин, висловив свою думку на засіданні комісії органу опіки та піклування Кагарлицької міської ради щодо того, що бажає проживати з батьком, а не з матір»ю.

Звісно ж, думка 10 - ти річної дитини не може бути основним чинником при вирішенні даної категорії справи, яка характеризується достатньою складністю, проте, зважаючи на чинне національне законодавство України та норми Міжнародного права, така думка обов»язково враховується при винесенні рішення судом.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»:

Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Зглядаючись на вищевказану норму, суд вважає, що неповнолітня дитина, - ОСОБА_5 має право на проживання в сім»ї одного з батьків після їх офіційного розлучення та вступу рішення про розірвання шлюбу в законну силу, проте, зглядаючись на обставини справи, які судом встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права, (національного та міжнародного), думку самої дитини, суд в даному випадку вважає, що проживання неповнолітньої дитини, - ОСОБА_5 з батьком, - ОСОБА_1 в більшій мірі відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини, ніж проживання дитини з матір»ю, - відповідачкою ОСОБА_3

Як вбачається з обставин справи, які встановлені в судовому засіданні, відповідачка ОСОБА_3 частково з квітня, а остаточно з вересня місяця 2015 року самоусунулася від обов»язку щодо виховання та утримання своєї неповнолітньої дитини, - ОСОБА_5, про що свідчать обставини, які судом викладені вище.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»:

Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Зглядаючись на вищевказану норму закону, суд констатує той факт, що у разі проживання дитини з матір»ю, - ОСОБА_3, яка є відповідачкою по справі, мати не зможе забезпечити дитині належне виховання, навчання та її розвиток, так як часто не буває вдома, а її мати, як особа похилого віку, не зможе забезпечити належне виховання, навчання та розвиток дитини.

Згідно ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства»:

Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Під час вчинення дій, пов»язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Отже, суд вважає, що проживання неповнолітньої дитини з батьком в більшій мірі відповідає інтересам дитини, ніж проживання її з матір»ю, причому, при вирішенні даного питання була врахована думка дитини, яку вона сивловила на засіданні комісії як органу опіки та піклування Кагарлицької міської ради Київської області.

Також було враховано норми міжнародного права, зокрема:

- Декларації Прав дитини, затвердженої Генеральною асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року.

Так, відповідно до Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку його особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю.

Як встановлено судом в судовому засіданні з пояснень учасників процесу та письмових доказів, відповідачка по справі, - ОСОБА_3 дещо, на думку суду, безвідповідально ставиться до виконання своїх материнських обов»язків, не забезпечує належних матеріально-побутових умов для забезпечення потреб неповнолітньої дитини, що проявляється в тому, що вона по декілька діб не з»являється за своїм місцем проживання, причому, в судовому засіданні не може належним чином обґрунтувати таку обставину, що не може позитивно розцінюватися судом при вирішенні даної справи

При цьому суд вважає, що існує виняткова обставин, за яких дитина може бути розлучена з матір'ю, зокрема, вона проявляється втому, що у відношенні відповідачки ОСОБА_3 на даний час порушено 10 кримінальних проваджень за ст. 190 КК України, (шахрайство), має офіційну заборгованість перед громадянами в розмірі близько 1000000 (одного мільйона) гривень, внаслідок чого порушено виконавчі провадження, що підтверджується довідкою ВДВС Кагарлицького РУЮ, в Київській області, яка судом наведена вище.

Внаслідок такої значної заборгованості кредитори часто приїздять до помешкання відповідачки ОСОБА_3, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_5, та, зглядаючись на неприязні відносини, влаштовують конфліктні ситуації у виді сварок.

Даний факт підтверджується поясненнями сусідів відповідачки, які вони надавали комісії Кагарлицької міської ради, поясненнями самої дитини, яка про дані факти розповіла на засіданні комісії, (під час пояснень дитина вказала, що до хати мами часто приїжджають невідомі люди, які стукають у ворота, в двері будинку, лаяться, внаслідок чого він почувається в хаті матері не комфортно, бо боїться), та поясненням, зокрема, матері відповідачки, - свідка ОСОБА_12, (яка, зокрема, пояснила, що коли вона залишається з своїм внуком в хаті, то до хати приїздять якісь невідомі люди, які стукають у хвірточку, у двері будинку, вимагаючи, щоб вийшла її дочка, чи вказати її місцезнаходження), яке судом наведено вище.

Суд вважає, що в даній конкретній ситуації проживання дитини з матір»ю, яка внаслідок своїх дій налаштувала певне коло громадян проти своєї особи, внаслідок чого виникають конфліктні ситуації, (сварки), які, як правило, відбуваються на території помешкання відповідачки, свідком яких, звісно, при умові проживання з матір»ю, є неповнолітня дитина, викликає обґрунтовані підстави вважати, що проживання неповнолітньої дитини з матір»ю в таких умовах може становити загрозу як життю так і здоров»ю, зокрема моральному, дитини.

- положення Конвенції «Про права дитини»:

Так, згідно преамбули:

Організація Об'єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, сім'ї як основному осередку суспільства і природному середовищу для зростання і благополуччя всіх її членів і особливо дітей мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вона могла повністю покласти на себе зобов'язання в рамках суспільства, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об'єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності, необхідність у такому особливому захисті дитини була передбачена в Женевській декларації прав дитини 1924 року і Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, та визнана в Загальній декларації прав людини, в Міжнародному пакті про громадянські і політичні права (зокрема, в статтях 23 і 24), в Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права (зокрема, в статті 10), а також у статутах і відповідних документах спеціалізованих установ і міжнародних організацій, що займаються питаннями благополуччя дітей, дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Згідно ст. 3 Конвенції «Про права дитини»:

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно, зглядаючись на положення ст. 3 Конвенції «Про права дитини», суд в даному випадку вважає, що судове рішення у виді визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком забезпечить дитині якнайкраще забезпечення її інтересів.

Згідно ст. 9 Конвенції «Про права дитини»:

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно ст. 12 Конвенції «Про права дитини»:

Держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх інших питань, що торкаються дитини, причому, поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком та зрілістю.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь - якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи у відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Так, в даному конкретному випадку суд вважає, що дитина, - ОСОБА_5, 2006 року народження, зглядаючись на його вік, та характеристику щодо розвитку, яку надала класний керівник ОСОБА_7, яка наведена судом вище, здатний сформулювати власний погляд в розрізі питання проживання з батьками після їх розлучення, тому, окрім інших чинників, які послугували винесенню рішення, судом була приділена належна увага думці дитині, звісно ж, враховуючи її вік та зрілість.

Суд наголошує на тій обставині, що під час слухання справи судом було запропоновано сторонам запросити в судове засідання ОСОБА_5, щоб заслухати його думку, з ким із батьків він бажає постійно проживати, проте, відповідачка ОСОБА_3 категорично відмовилася, не обґрунтувавши належним чином дану відмову, тому з метою уникнення психологічного травмування дитини суд не викликав в судове засідання дитину, обмежившись її думкою, яку вона висловила комісії Кагарлицької міської ради, та яка зафіксована в протоколі засідання комісії.

Так, ОСОБА_5 висловив свою думку на засіданні комісії органу опіки та піклування Кагарлицької міської ради Київської області, зазначивши в категоричній формі, що він бажає проживати лише з батьком, напроти, з матір»ю категорично не бажає проживати.

На думку суду, думка дитини про визначення її місця проживання отримана у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства України, а тому повинна бути врахована при винесенні рішення по даній конкретній справі.

Підсумовуючи вищевказане, судом при винесенні рішення були враховані наступні обставини:

- наявність колегіального письмового висновку органу опіки та піклування щодо вирішення спору відносно проживання дитини, ( а.с., 87 - 90);

- думку та особисту прихильність дитини до одного із батьків в порядку ст. 161, 171 СК України, ( а.с., 87, 89);

- проживання дитини тривалий час поряд із батьком, (з вересня 2015р. по теперішній час, - пояснення сторін та свідків, акт депутата, а.с., 65, довідка Кагарлицької міської ради, а.с., 66);

- ставлення батьків до виконання своїх обов'язків. Як встановлено в судому засіданні, відповідачка ОСОБА_3 з вересня місяця 2015 року фактично самоусунулася від виконання своїх обов»язків щодо утримання та виховання дитини;

- матеріальне становище батьків.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач має постійне місце роботи, а.с., 61, має офіційний заробіток, а.с., 62, напроти, відповідачка ОСОБА_3 ніде не працює, відповідно, не має офіційного, стабільного заробітку;

- боргові зобов»язання батьків.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка ОСОБА_3 має значну заборгованість перед іншими громадянами, а.с., 146, внаслідок винесених судом рішень по боргових зобов»язаннях відповідачки, а.с., 69, 75, 115 - 122, 147 - 151, внаслідок чого на домоволодіння, яке належить відповідачці, накладено арешт на підставі ухвали суду, а.с., 70 - 73.

- наявність кримінальних проваджень по факту вчинення відповідачем кримінальних правопорушень, а.с. 68, 78.

- явну небезпеку життю та здоров»ю дитини, покази свідків та матеріали справи.

Так, згідно ст.. 212 ЦПК України:

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Окрім обставин, які існували до судового слухання справи, та які досліджувалися судом в судовому засіданні, суд, керується також внутрішнім переконанням, зглядаючись також на поведінку відповідачки ОСОБА_3 під час слухання справи.

Так, відповідачка ОСОБА_3 систематично не з»являлася в судові засідання без поважних причин, не надавала суду докази, які суд витребовував у відповідачки в судовому засіданні, (зокрема, довідка - характеристика по місцю проживання, роботи, довідка щодо відсутності судимості та притягнення до кримінальної відповідальності, тощо), окрім того, відповідачка ОСОБА_3 взагалі на проголошення рішення не прибула, що судом розцінюється як неналежне ставлення відповідачки до долі своєї дитини, так як вищевказані обставини, на думку суду, вказують на байдужість відповідачки ОСОБА_3 до результатів вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», п. 24 ППВСУ від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім»ю України», положенням Закону України «Про охорону дитинства», положенням Конвенції «Про права дитини», ч. І ст. 110, ст. 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 3, ст.. 4, 88, 107, 118, 119, 120, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, - орган опіки та піклування Кагарлицької міської ради Київської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23 грудня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцем місто Кагарлик Київської області, громадянином України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_5, виданий 25 грудня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки село Демівщина Кагарлицького району Київської області, громадянкою України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_6, виданий 21 червня 2005 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_8, яке видане 20 травня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 136, - розірвати.

Після вступу рішення в законну силу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці село Демівщина Кагарлицького району Київської області, громадянці України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_6, виданий 21 червня 2005 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, залишити шлюбне прізвище, - «ОСОБА_3».

Місцем проживання неповнолітньої дитини, - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця місто Кагарлик Київської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_4, видане 20 травня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, - визначити місцем проживання позивача, батька, - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця місто Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_5, виданий 25 грудня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя: О.В. Закаблук