Провадження № 2/263/2834/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя в складі: головуючої судді Шатілової Л.Г., при секретарі Маслюк К.О., за участю позивачки ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У вищевказаній квартирі вона проживає разом зі своїми дітьми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (який має статус дитини-інваліда, внаслідок захворювання ДЦП), та матірю ОСОБА_5. Сама вона є інвалідом ІІІ групи. На заощаджені кошти, які вона збирала протягом трьох років, нею була здійснена установка вхідних дверей у зазначеній квартирі. 03.07.2016 року приблизно о 12-40 годин відповідачка ОСОБА_2 деревяним приладдям для розкачування тіста нанесла багато ударів по вхідним дверям її квартири, таким чином пошкодивши її. У цей час вона з дітьми знаходилися у квартирі, від ударів по дверях вони прокинулися та перелякалися, при цьому у молодшого сина, що страждає на захворювання ДЦП стався нервовий зрив, що супроводжувався істерикою. Відчинивши двері, вона побачила відповідачку, яка дивилася на неї загрозливим поглядом. Згодом, не пояснивши таких своїх дій, вона пішла. Вважає, що такими діями відповідачки їй була завдана моральна шкода, що полягає у перенесених моральних стражданнях, у звязку з чим просила суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 2000,00 гривень, а також витрати на сплату судового збору у розмірі 580,00 гривень.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позові, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що неправомірними діями відповідачки їй була завдана моральна шкода, яку вона оцінює у 2000,00 гривень, матеріальної шкоди завдано не було.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення. Суду пояснила, що того дня дізналася, що її дитину образила мати позивачки ОСОБА_5. Обурившись неналежною поведінкою ОСОБА_5 вона прибігла до їх квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, та стала стукати у двері кулаком, з метою розібратися в конфлікті. Двері відчинила позивачка ОСОБА_1 та стала кричати. Пошкодити їх двері вона не могла, так як стукала кулаком.

Зясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Маріупольського БТІ № 16420258 від 25.10.2007 року /а.с. 5/.

Відповідно до пенсійного посвідчення серії ААІ № 172581 ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи /а.с. 7/.

Позивачка, разом зі своїми дітьми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (який має статус дитини-інваліда, внаслідок захворювання ДЦП), та матірю ОСОБА_5 проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідачка ОСОБА_2, разом зі своєю дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та братом ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується довідкою про склад сімї № 251 від 06.06.2016 року, виданою ЖКП «Житло «Центр».

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сімї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року, зі змінами, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В матеріалах справи відсутні жодні докази, які б могли підтвердити факт завдання та перенесення позивачкою моральних, душевних страждань, також суду не надано будь-яких обєктивних та безперечних доказів спричинення позивачці матеріальної шкоди відповідачкою ОСОБА_2.

Крім того, у судовому засіданні не було доведено і розмір моральної шкоди у сумі 2000,00 гривень, а тому позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд, на підставі ст. 88 ЦПК України, відмовляє позивачці у відшкодуванні на її користь понесених витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. ст. 16, 23, 1167 ЦК України, постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року, зі змінами, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 131, 212, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Г. Шатілова