Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, пені, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 26.12.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, за яким позичальнику надано кредит в іноземній валюті в сумі 65 000,00 доларів США, строком до 26.12.2027 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 10,80 %, з графіком погашення кредиту. З метою забезпечення виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором було укладено договір поруки № 82280 від 26.12.2006 року з ОСОБА_2 Відповідно до умов договору поруки, співвідповідач зобов'язався відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором. Свої зобов'язання банк виконав в повному обсязі, позичальник свої зобов'язання не виконав. Станом на 19.11.2014 року сума заборгованості складає 40 094,46 доларів США, що за курсом НБУ становить 609 440,20 грн., з яких: заборгованість за простроченим кредитом - 36 801,16 доларів США, еквівалент - 559 381,68 грн.; прострочена заборгованість по процентам - 3 098,98 доларів США, еквівалент - 47 104,84 грн.; пеня за несвоєчасне погашення боргу по кредиту та процентам - 2 953,68 грн. В процесі розгляду справи збільшив позовні вимоги, та просив стягнути з відповідачів борг станом на 02.03.2015 року в наступному розмірі: заборгованість за кредитом - 36 801,16 доларів США; заборгованість за відсотками - 4 423,82 доларів США; пеню за відсотками - 12 553,20 грн.

В судовому засіданні представник позивача обставини викладені в позовній заяві, збільшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Зауважив, що банком не порушувалися умови договору. Письмові вимоги про дострокове повернення боргу у зв'язку з порушенням зобов'язання направлялися як позичальнику, так і поручителю.

В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений згідно норм процесуального законодавства України. В матеріалах справи містяться його письмові заперечення від 06.09.2016 року, в яких він просив відмовити в задоволенні позову, та надав додатково пояснення від 20.09.2016 року, в яких позов визнав частково - в сумі боргу по тілу кредиту 1 722,58 доларів США, та відсотки - 4 423,82 долари США.

Співвідповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, з підстав викладених в письмових запереченнях.

Вислухавши пояснення представника позивача, співвідповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

В суді встановлено, що 26.12.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, за яким позичальнику надано кредит в іноземній валюті в сумі 65 000,00 доларів США, строком до 26.12.2027 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами, з графіком погашення кредиту. Свої зобов'язання банк виконав, кошти позичальнику надав, що підтверджено в суді.

З метою забезпечення виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором було укладено договір поруки № 82280 від 26.12.2006 року з ОСОБА_2 Відповідно до умов договору поруки, співвідповідач зобов'язався відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Позичальник взяті на себе зобов'язання не виконав. З розрахунку заборгованості слідує, що кошти відповідачем були в останнє сплачені в грудні 2013 року. В жовтні 2014 року відповідачам по місцю їх проживання - АДРЕСА_1, направлялися письмові вимоги щодо виникнення прострочки по погашенню кредитних коштів, та необхідність погасити борг. Проте, кошти не було сплачено.

Станом на 19.11.2014 року сума заборгованості складала 40 094,46 доларів США, що за курсом НБУ становить 609 440,20 грн., з яких: заборгованість за простроченим кредитом - 36 801,16 доларів США, еквівалент - 559 381,68 грн.; прострочена заборгованість по процентам - 3 098,98 доларів США, еквівалент - 47 104,84 грн.; пеня за несвоєчасне погашення боргу по кредиту та процентам - 2 953,68 грн.

Згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог від 30.03.2015 року (станом на 02.03.2015 року) Банк просить стягнути з відповідачів: заборгованість за кредитом - 36 801,16 доларів США; заборгованість за відсотками - 4 423,82 доларів США; пеню за відсотками - 12 553,20 грн.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором поруки.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Вивчивши та проаналізувавши надані сторонами докази по справі суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Заперечення відповідачів суд не приймає до уваги, оскільки вони є безпідставними, необґрунтованими, та не підтверджені доказами. Крім того, питання щодо умов кредитного договору були розглядом іншої справи в Печерському районному суді м. Києва. Як і відсутні підстави для відмови в стягненні та зменшенні пені.

Судом враховується і те, що дана справа перебувала на розгляді з листопада 2014 року, за цей час розгляд зупинявся у зв'язку з оспоренням кредитного договору, надався час для вирішення спірного питання мирним шляхом. Однак, сторони згоди не дійшли, як і не було здійснено зі сторони боржника жодної проплати по погашенню боргу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 3 654,00 грн., дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачами на користь позивача.

Суд керуючись ст. ст. 525, 526, 530,553, 554, 549, 610, 611, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 60, 61, 88, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, пені - задовольнити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 0 від 26.12.2006 року у розмірі 41 224,98 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками в сумі 12 553,20 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати в сумі 3 654,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: