Справа № 303/1154/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої Боднар О.В.

суддів Мацунича М.В., Ігнатюка Б.Ю.,

за участю секретаря - Чонки Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 26 лютого 2016 року справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

у с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції (а.с. 7) було відмовлено позивачу у задоволенні його заяви про забезпечення позову у справі за його позовом до ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В апеляційній скарзі (а.с. 9) ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити його заяву про забезпечення позову.

Зазначає, що судом порушено вимоги ст. 5 ЦПК України, оскільки суд не звернув уваги на тривале, більше півтора року, невиконання рішення Мукачівського міськрайонного суду.

Вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що розмір збитків 30 000,00 грн., які він просить стягнути з відповідача, є недостатнім для забезпечення позову; суд не звернув увагу на особу відповідача, яка нехтує законами України, тривалий час не виконує рішення суду, тричі змінював свою юридичну назву, рахунки, керівників, з метою уникнути відповідальності.

Справа розглянута апеляційним судом відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України за відсутності сторін, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, що підтверджується підписами на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень (а.с. 30-31).

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись з позовом позивач просив стягнути відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 10 575,39 грн., витрати на юридичний супровід справи у розмірі 3 000,00 грн. та 15 000,00 грн. моральної шкоди.

З метою забезпечення позову просив накласти арешт на усі рахунки відповідача.

Згідно з ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. № 9 « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції, керуючись ст.ст.151-153 ЦЦК України, взяв до уваги те, що заява ОСОБА_1 не містить достатнього обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, позивачем не надано жодних відомостей, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, в тому числі і того, що відповідач може бути віднесений до категорії неплатоспроможних чи оголошений банкрутом, та правильно дійшов висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1

Крім того, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач є юридичною собою, основним видом економічної діяльності якої, визначеної на підставі даних державних статистичних спостережень є комплексне обслуговування обєктів (код КВЕД 81.10), тому накладення арешту на всі рахунки відповідача створить перешкоди у здійсненні ним своєї діяльності, тому такий вид забезпечення позову є неспівмірним із заявленими позивачем вимогами.

Також у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні дані про перебування юридичної особи в процесі провадження у справі про банкрутство, санації чи про перебування юридичної особи в процесі припинення.

Доводів, які можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Мукачівського міькрайонного суду від 26 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

с у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4