ухвала

іменем україни

11 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Гвоздика П.О., Євтушенко О.І., Остапчука Д.О., Іваненко Ю.Г., Попович О.В.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бекон», третя особа - Миронівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міністерства доходів в Київській області, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, зобов'язання сплатити єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням трудових прав, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що він з квітня 2006 року працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Бекон» (далі - ТОВ «Бекон») на посаді начальника енерго-механічної служби.

Неодноразово судовими рішеннями, які були виконані в примусовому порядку, за незаконне звільнення його було поновлено на роботі з виплатою належних йому сум. Однак при виконанні рішення Миронівського районного суду Київської області від 28 листопада 2012 року в частині зобов'язання відповідача розглянути його заяву від 18 липня 2012 року про звільнення з роботи за власним бажанням виявилося, що постановою виконуючого обов'язки начальника відділу державної виконавчої служби Миронівського районного управління юстиції Київської області ШвидкогоО.Г. від 31 жовтня 2013 року повернуто виконавчий документ стягувачу у зв'язку з його звільненням з посади начальника енерго-механічної служби з 18 травня 2012 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України відповідно до наказу від 18 травня 2012 року № 1-к, про який він не знав і йому не вручали.

За його зверненням працівники державної виконавчої служби 04 серпня 2014 року видали фотокопію зазначеного наказу про звільнення. Проте копію такого наказу у роботодавця він не отримував та відповідний запис до його трудової книжки не вносився. Після поновлення його на роботі та до часу звернення до суду до роботи його допущено не було, на територію підприємства його не допускають. За період з 01 вересня 2012 року по час звернення до суду (30 серпня 2014 року) з вини відповідача йому не виплачена заробітна плата з відрахуванням сум єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд: визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ «Бекон» від 18 травня 2012 року № 1-к про його звільнення з роботи з 18 травня 2012 року за власним бажанням; поновити його на посаді начальника енерго-механічної служби у ТОВ «Бекон» з 18 травня 2012 року; стягнути з ТОВ «Бекон» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 вересня 2012 року до 30 червня 2014 року в розмірі 38 661 грн 22 коп. та 10 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням трудових прав; зобов'язати ТОВ «Бекон» нарахувати у розмірі відповідно до вимог чинного законодавства єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на сплачену йому згідно з рішеннями Миронівського районного суду Київської області від 24 квітня 2012 року, від 28 листопада 2012 року та рішеннями апеляційного суду Київської області від 11 липня 2012 року, від 29 січня 2013 року заробітну плату в загальному розмірі 59 768 грн 94 коп., сплатити такий внесок на користь Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Київській області; зобов'язати ТОВ «Бекон» подати до Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Київській області звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого відповідно до вимог чинного законодавства єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком 4 Порядку формування та подання страхувальником звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування щодо суми заробітної плати в розмірі 59 768 грн 94 коп.; стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 3 тис. грн.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 22 вересня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ ТОВ «Бекон» від 18 травня 2012 року про звільнення ОСОБА_6 з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 18 травня 2012 року з посади начальника енерго-механічної служби.

Поновлено ОСОБА_6 на роботі на посаді начальника енерго-механічної служби ТОВ «Бекон» з 18 травня 2012 року.

Стягнуто з ТОВ «Бекон» на користь ОСОБА_6 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 вересня 2012 року до 30 червня 2014 року в розмірі 36 736 грн 18 коп. та 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Зобов'язано ТОВ «Бекон» нарахувати у розмірі, відповідно до вимог чинного законодавства, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на сплачену ОСОБА_6 згідно з рішеннями Миронівського районного суду Київської області від 24 квітня 2012 року, апеляційного суду Київської області від 11 липня 2012 року, Миронівського районного суду Київської області від 28 листопада 2012 року, апеляційного суду Київської області від 29 січня 2013 року заробітну плату в розмірі 59 768 грн 94 коп. і сплатити такий внесок на користь Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Київській області.

Зобов'язано ТОВ «Бекон» подати до Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Київській області звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого відповідно до вимог чинного законодавства єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком 4 Порядку формування та подання страхувальником звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування щодо суми сплаченої ОСОБА_6 згідно з вищевказаними судовими рішеннями в розмірі 59 768 грн 94 коп.

Стягнуто з ТОВ «Бекон» на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу в розмірі 3 тис. грн, на користь держави - судовий збір у розмірі 402 грн 36 коп.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 27 січня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 27 січня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року рішення Миронівського районного суду Київської області від 22 вересня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бекон», третя особа - Миронівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міністерства доходів в Київській області, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, зобов'язання сплатити єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням трудових прав відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив із того, що позивач належним чином виконував свої трудові обов'язки до 30 травня 2012 року, тому наказ від 18 травня 2012 року № 1-к про звільнення його з роботи за власним бажанням є незаконним і підлягає скасуванню. При цьому доказів того, що ОСОБА_6 не намагався продовжувати свої трудові обов'язки і після 30 травня 2012 року, відповідачем не надано, тому суд стягнув на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 вересня 2012 року до 30 червня 2014 року включно та зобов'язав відповідача нарахувати й сплатити відповідні внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивача було звільнено з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України 18 травня 2012 року, а з позовом до суду він звернувся 05 серпня 2014 року, а тому позивачем пропущено передбачені ст. 233 КЗпП України строку звернення до суду за вирішенням даного спору.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що позивачу було відомо про його звільнення з роботи ще у серпні 2012 року, коли він звернувся до УПФ України в Миронівському районі із заявою про призначення пенсії.

Як установлено судами попередніх інстанцій, з квітня 2006 року ОСОБА_6 працював на посаді начальника енерго-механічної служби ТОВ «Бекон».

Наказом директора ТОВ «Бекон» від 12 травня 2009 року його було звільнено із займаної посади.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 07 грудня 2009 року позов ОСОБА_6 задоволено частково та поновлено його на посаді начальника енерго-механічної служби ТОВ «Бекон» з 12 травня 2009 року, стягнуто з відповідача на його користь 11 951 грн 29 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу, 100 грн на відшкодування моральної шкоди, витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 24 квітня 2012 року було частково задоволено позов ОСОБА_6 до ТОВ «Бекон» про визнання протиправною бездіяльності та рішення роботодавця, стягнення невиплаченої заробітної плати та стягнуто з відповідача на користь позивача невиплачену заробітну плату за період роботи з 01 березня 2010 року до 12 серпня 2001 року в розмірі 29 196 грн 44 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 2 500 грн.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 11 липня 2012 року зазначене рішення районного суду було скасовано в частині відмови у стягненні з ТОВ «Бекон» на користь позивача середнього заробітку за 58 робочих днів затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 07 грудня 2009 року до 01 березня 2010 року в розмірі 4 652 грн 18 коп. і ухвалено в цій частині нове рішення про стягнення зазначеної суми.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 28 листопада 2012 року частково задоволено позов ОСОБА_6 до ТОВ «Бекон» про стягнення невиплаченої заробітної плати, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних, відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням трудових прав, звільнення з роботи за власним бажанням та стягнуто на його користь з ТОВ «Бекон» інфляційні нарахування за прострочення грошового зобов'язання за рішенням апеляційного суду Київської області від 07 грудня 2009 року за період з 08 грудня 2009 року до 08 вересня 2011 року в розмірі 1 820 грн 49 коп. та 3 % річних в сумі 690 грн 12 коп.; невиплачену заробітну плату за період з 13 серпня 2011 року до 30 травня 2012 року в розмірі 16 202 грн 42 коп.; 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди; зобов'язано відповідача розглянути його заяву від 18 липня 2012 року про звільнення з роботи за власним бажанням.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 29 січня 2013 року зазначене судове рішення змінено та стягнуто з ТОВ «Бекон» на користь ОСОБА_6 невиплачену заробітну плату за період з 13 серпня 2011 року до 30 травня 2012 року в розмірі 21 255 грн 42 коп.; 3 тис. грн на відшкодування моральної шкоди; зобов'язано ТОВ «Бекон» нарахувати та виплатити допомогу за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника - колишнього директора ТОВ «Бекон» на час його щорічної відпустки з 25 вересня 2009 року за 29 календарних днів відповідно до наказу від 24 вересня 2008 року № 38-к у розмірі 100 % заробітної плати за цей час; стягнуто витрати на правову допомогу в розмірі 2 249 грн 80 коп.

Згідно з постановою начальника відділу державної виконавчої служби Миронівського районного управління юстиції Київської області від 23 вересня 2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 22 лютого 2013 року Миронівським районним судом Київської області, про зобов'язання ТОВ «Бекон» нарахувати та виплатити ОСОБА_6 доплату за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника відповідно до наказу від 24 вересня 2008 року № 38-к закінчено у зв'язку з нарахуванням та виплатою грошових коштів у розмірі 4 664 грн 90 коп.

Згідно з постановою начальника відділу державної виконавчої служби Миронівського районного управління юстиції Київської області від 27 вересня 2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 31 липня 2012 року Миронівським районним судом Київської області, закінчено у зв'язку з виплатою ОСОБА_6 грошових коштів у розмірі 36 348 грн 62 коп.

ОСОБА_6 було поновлено на посаді начальника енерго-механічної служби ТОВ «Бекон» на виконання рішення апеляційного суду Київської області від 07 грудня 2009 року лише наказом в. о. директора ТОВ «Бекон» ОСОБА_8 від 01 березня 2010 року № 6-к.

На виконання рішення Миронівського районного суду Київської області від 28 листопада 2012 року, яким зобов'язано ТОВ «Бекон» розглянути його заяву від 18 липня 2012 року про звільнення з роботи за власним бажанням, 22 лютого 2013 року видано виконавчий лист.

Згідно з постановою в. о. начальника відділу державної виконавчої служби Миронівського районного управління юстиції Київської області від 31 жовтня 2013 року на виконання виконавчого листа, виданого 22 лютого 2013 року Миронівським районним судом Київської області, про зобов'язання ТОВ «Бекон» розглянути заяву ОСОБА_6 від 18 липня 2012 року відповідно до вимог чинного законодавства виконавчий лист повернуто стягувачу у зв'язку з його фактичним звільненням з посади начальника енерго-механічної служби з 18 травня 2012 року за власним бажанням на підставі наказу від 18 травня 2012 року № 1-к.

Доводи позивача про те, що про звільнення з роботи йому стало відомо лише у серпні 2014 року, спростовуються матеріалами справи: заявою начальника ДВС Миронівського РУЮ про встановлення чи зміну способу виконання рішення суду від 12 вересня 2013 року, ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 11 жовтня 2013 року, копією трудової книжки позивача, заявою ОСОБА_6 до УПФУ у Миронівському районі про призначення та перерахунок пенсії від 01 серпня 2012 року, якою встановлено, що позивач отримав оригінал трудової книжки 03 вересня 2012 року, а подав документи до управління пенсійного фонду для отримання пенсії.

Також до пенсійної справи ОСОБА_6 було долучено дві трудові книжки: перша трудова книжка з датою заповнення 29 вересня 1969 року, а друга трудова книжка серії НОМЕР_1 з датою заповнення 12 травня 2009 року, яка була оформлена при звільненні позивача з ТОВ «Бекон» і містить запис наказу за № 1-К про звільнення позивача з роботи за власним бажанням від 18 травня 2012 року.

Статтею 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки.

Встановлені статтями 228, 223 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 6-409цс16.

Касаційна скарга не містить обґрунтованих доводів на спростування вказаного висновку суду апеляційної інстанції, який є обґрунтованим та узгоджується з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко Д.О. Остапчук О.В. Попович