Справа № 461/3030/16-ц
Провадження № 2/461/1158/16
УХВАЛА

31.10.2016 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Лялюк Є.Д.

при секретарі Станкевич Р.В.

з участю позивача ОСОБА_1 в інтересах

ОСОБА_2-А.О.

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про призначення експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, треті особи: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 Еміліяновичв інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_1 Христини-Анни Олегівнизвернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання права власності із підстав, викладених у фабулі позовної заяви. Просив визнати за ОСОБА_7 право власності на 13/20 частин у квартирі АДРЕСА_1. Позивачем подано до суду заяву про призначення експертизи від 17.10.2016 року, в якій просить призначити по справі будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити питання: - яка частка належить ОСОБА_2 у праві власності на квартиру АДРЕСА_1; зобовязати ОСОБА_4, ОСОБА_3 забезпечити доступ судового експерта до спірної квартири для проведення судової будівельно-технічної експертизи; у випадку відсутності доступу до спірної квартири надати дозвіл на проведення експертизи на підставі документів, наявних у матеріалах справи; проведення даної експертизи доручити Львівському науково-дослідномуінституту судових експертиз (м. Львів, вул. Липинського, 54); оплату експертизи покласти на нього.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані документи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення поданої заяви, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи слід задоволити з наступних підстав.

Як про те зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом (п. 1). Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК) /п. 3/.

ОСОБА_8 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 Головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні (п. 3.4).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ст. 356 ЦК України).Учасники спільної часткової власності мають право на частку у праві власності на майно (ч. 1 ст. 356 ЦК України), а не на конкретно визначену частку у майні. Спільна часткова власність характеризується множинністю суб'єктів і єдністю об'єкта.

ОСОБА_8 з нормою ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Вимоги співвласника про збільшення розміру своєї частки у праві спільної часткової власності у зв'язку з поліпшенням за свої кошти спільного майна, яке не можна відокремити, можуть бути задоволені у тому разі, коли поліпшення зроблене ним за згодою усіх співвласників з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Ст. 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 №55 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 р. за №774/14041), встановлено, що розрахунок часток у спільній власності на об'єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об'єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів (п. 3.1). Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані в правовстановлювальних документах розміри часток співвласників на об'єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю (п. 3.2). За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку (п. 3.3).

У постанові Верховного Суду України від 3 квітня 2013 pоку у справі №6-12цс13 зазначено, що кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цьому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. ОСОБА_8 із правовою позицією Верховного Суду України, рішення та висновки котрого в силу норм ст. 360-7 ЦПК України у подібних правовідносинах є обовязковими для всіх судів України (ОСОБА_9 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2012 Головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Автономної Республіки Крим), висловленою у постанові від 17 лютого 2016 року у справі №6-1500цс15 (реєстраційний номер судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 56128573), первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Із матеріалів справи вбачається здійснення перепланування квартири АДРЕСА_1, збільшення в розмірах її корисної площі шляхом приєднання (обєднання) із частиною приміщень квартири №6а зазначеного будинку, наявність спору між учасниками спільної часткової власності на квартиру про зміну часток співвласників у праві власності на новостворений об'єкт нерухомого майна, утворений в результаті об'єднання обєктів нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Беручи до уваги викладене, положення Закону України «Про судову експертизу», розяснення Інструкції про призначення і проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (Із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції №144/5 від 30.12.2004, №59/5 від 10.06.2005, №126/5 від 29.12.2006, №1198/5 від 15.07.2008, №965/5 від 01.06.2009, №1950/5 від 26.12.2012), Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 №15), Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 №55, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 за № 774/14041, та керуючись ст.ст.143, 144 , 202 ЦПК України,суд, -

у х в а л и в:

Призначити по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, треті особи: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про визнання права власностісудову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- який згідно правовстановлюючих документів та матеріалів технічної інвентаризації розмір частки належить ОСОБА_2 у праві власності на утворений від обєднання квартири АДРЕСА_2 та виділених у натурі 7/50 часток у квартирі №6а по вул. Новаківського, 6 у м. Львові (площею 22,9 кв.м.) обєкт нерухомості, та чи технічно можливо зазначену визначувану частку виділити в натурі?

Проведення даної експертизи доручити експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Львів, вул. Липинського, 54), попередивши їх про кримінальну відповідальність за відмову і ухилення від дачі висновку та за дачу завідомо неправдивого висновку за ст.ст. 385, 384 КК України.

Витребувати із Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» матеріали інвентаризаційної справи по будинку №6 по вулиці Новаківського у м. Львові та реєстраційних справ по квартирах за №6 та №6а у вказаному будинку, котрі разом із матеріалами цивільної справи №461/3030/16-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, треті особи: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про визнання права власності надати у розпорядження експертів для проведення зазначеної експертизи.

Зобовязати ОСОБА_3 забезпечити доступ судового експерта до спірної квартири для проведення судової будівельно-технічної експертизи.

У випадку відсутності доступу до спірної квартири надати дозвіл на проведення експертизи на підставі документів, наявних у матеріалах справи.

Оплату експертизи покласти на позивача.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинити до отримання висновків експертизи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова впродовж пяти днів з дня отримання ухвали в частині зупинення провадження. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лялюк Є.Д.