Справа № 495/6382/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Мишко В.В.
при секретарі судового засідання: Корженко Л.О.
за участю представників сторін:
від позивача: не зявився
від відповідача: не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/6382/16-ц
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ»
про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та штрафних санкцій
17.08.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» (далі по тексту позивач) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач) про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та штрафних санкцій (а.с.2-9).
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 04.11.2013 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу вікон та дверей із металопластикового профілю, відповідно до якого ОСОБА_1 повинна була сплатити за Товар отриманий на загальну суму 6 360 грн., з яких:795 грн. мала сплатити до моменту отримання Товару, та 5 565 грн. на умовахвідтермінування платежу. Невиконання відповідачем зобов'язань по укладеному договору зумовило звернення ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» до суду із відповідним позовом, на підставі генерального договору відступлення права вимоги № СФ2013685 від 23.07.2012 року (між ПАТ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» та ФОП ОСОБА_2І.), відповідно до якого ФОТ ОСОБА_2 відступило ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» право вимоги за договором купівлі-продажу вікон та дверей із металопластикового профілю від 04.11.2013 року, укладеним з ОСОБА_1.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.2016 року відкрито провадження по справі № 495/6382/16-ц за позовом ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та штрафних санкцій. Справу призначено до розгляду. (а.с.40)
У судове засідання представник позивача не з'явився, але подав заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.96-98)
Відповідач ОСОБА_1, відзив або заперечення на позов ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ»до суду не надала та в судові засідання не з'явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду.
Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було надіслано запит до Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМС щодо доступу до персональних даних ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.42).
Згідно відповіді № 5118/6936, що надійшла від Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМС, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована з 26.01.2007 року за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вулиця Паркова, 15/62 (а.с.45-46).
Відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Так, ухвала суду про призначення слухання справи, судові повістки, а також копія позовної заяви ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» з додатками до неї були надіслані на адресу ОСОБА_1 (Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вулиця Паркова, 15/62), яка наявна в матеріалах справи та за якою вона зареєстрована. Між тим, усі документи з зазначеної адреси були повернуті до суду без вручення адресату у зв'язку із закінченням терміну зберігання (а.с.48-89, 99-100).
Згідно із ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно із ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно із ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на пятнадцять днів.
Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства та ті факти, що відповідач в жодне судове засідання не зявився, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, представник позивача в судові засідання не зявився, але просив розглянути справу без його присутності та проти винесення заочного рішення не заперечував, строк розгляду справи, відповідно до ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, закінчився і ніхто із сторін не заявив клопотання про його подовження, суд вважає за можливе і необхідне, у відповідності до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.
У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.
04.11.2013 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу вікон та дверей із металопластикового профілю (надалі за текстом - Основний договір (а.с.10-20).
Відповідно до п.1. Основного договору ФОП ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 отримала та зобов'язалася оплатити металопластикові вікна та двері на умовах визначених розділом 1 «ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ» Основного договору.
Відповідно до Додатку до Основного договору №2 та п.1. Додаткової угоди №014763 від 04.11.2013 року ОСОБА_1 повинна була сплатити за Товар отриманий на загальну суму 6 360 грн., з яких:795 грн. мала сплатити до моментуотримання Товару та 5 565 грн. на умовахвідтермінування платежу.
Товар був отриманий у повному обсязі ОСОБА_1, будь-які претензії або зауваження з боку ОСОБА_1 відсутні.
Між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» укладено генеральний договір відступлення права вимоги №СФ2013685 від 23.07.2012 року, за яким ФОП ОСОБА_2 у випадку продажу Товарів може відступати право вимоги боргу до Боржника.
Оскільки оплата за Товар здійснювалась на умовах відстрочки (відтермінування), ФОП ОСОБА_2 з метою забезпечення отримання оплати за відвантажений Товар запропонувало, а ОСОБА_1 особисто погодила та уклала відповідні правочини з ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ», за якими ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» сплатив ФОП ОСОБА_2 борг за ОСОБА_1 та отримав право вимоги до останньої щодо оплати боргу та у випадку порушення відповідачем умов погашення - штрафних санкцій за Основним договором.
Відповідно до Генерального договору, ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» сплатив ФОП ОСОБА_2 грошові кошти в обмін на право вимоги до ОСОБА_1 в сумі 5 565 грн.
ОСОБА_1 згідно Основного договору сплатила ФОП ОСОБА_2 795 грн. Решта суми боргу, а саме: 5 565 грн. ФОП ОСОБА_2 переуступив, а відповідач особисто погодив таку переуступку ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» при укладанні Договору та Додаткової угоди.
Згідно договору ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» надав ОСОБА_1 можливість сплатити суму боргу 5 565 грн. 7-ма окремими платежами по 795,46 грн. в період з 06.12.2013 року по 06.06.2014 року включно.
Зазначеною Угодою визначено, що оплата повинна здійснюватись до 06 числа кожного місяця.
ОСОБА_1, порушуючи визначений графік оплат здійснила лише один платіж, асаме:06.12.2013 року у розмірі 795 грн.
В свою чергу, ОСОБА_1 в порушення умов Договору купівлі-продажу вікон та дверей із металопластикового профілю від 04.11.2013 року не надавала своєчасно та в повному обсязі ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що підтверджується відповідними розрахунками ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ, у зв'язку з у ОСОБА_1 перед ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» виникла заборгованість по Договору купівлі-продажу вікон та дверей із металопластикового профілю від 04.11.2013 року на загальну суму 10 033,60 грн., яка складається з:
- борг в сумі 4 770 грн.;
- штраф в сумі 1 200 грн.;
- збитки від інфляції в сумі 2 337,30 грн.;
- 3% річних в сумі 346,30 грн.
В добровільному порядку ОСОБА_1 виниклу та непогашену заборгованість по Договору купівлі-продажу вікон та дверей із металопластикового профілю від 04.11.2013 року на загальну суму 10 033,60 не погасила.
Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги).
Згідно із ст.514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Невиконання відповідачем своїх зобов'язань по вищезазначеному договору купівлі-продажу вікон та дверей із металопластикового профілю від 04.11.2013 року зумовило звернення ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» до суду із відповідним позовом.
Відповідно до ст.ст. 509, 510, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальними умовами зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (ст.ст. 525, 625 ЦК України).
Згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першою ст.1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 в порушення умов Договору купівлі-продажу вікон та дверей із металопластикового профілю від 04.11.2013 року та зазначених вище норм чинного законодавства не надавала ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, тобто свої зобов'язання, визначені цим договором, виконувала несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим у ОСОБА_1 перед ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» виникла та залишається і наданий час непогашеною заборгованість по Договору купівлі-продажу вікон та дверей із металопластикового профілю від 04.11.2013 року на загальну суму 10 033,60 грн., яка складається з:
- борг в сумі 4 770 грн.;
- штраф в сумі 1 200 грн.;
- збитки від інфляції в сумі 2 337,30 грн.;
- 3% річних в сумі 346,30 грн.
Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України).
Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість, правомірність та законність позовних вимог ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ», у зв'язку з чим позовна заява ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та штрафних санкцій задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати понесені ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» при розгляді справи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 509-510, 512, 514, 525-526, 530, 610-612, 1077, 1084 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 169, 157, 197, 208, 209, 212-215, 218, 224-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та штрафних санкцій задовольнити.
- борг в розмірі 4 770 (чотири тисячі сімсот сімдесят) гривень;
- штраф в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень;
- збитки від інфляції в розмірі 2 337 (дві тисячі триста тридцять сім) гривень 30 (тридцять) копійок;
- 3% річних в розмірі 346 (триста сорок шість) гривень 30 (тридцять) копійок.
- сплачений судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 1 380 (одна тисяча триста вісімдесят) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Мишко