Справа № 370/999/16-ц Головуючий у І інстанції Устимчук М. Ю.
Провадження № 22-ц/780/4280/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 12.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

12 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів Журби С.О., Суханової Є.М..

Секретар Бобко О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Макарівського районного суду Київської області від 08 червня 2016 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Промет» про стягнення заборгованості .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

У червні .2016 року судом отримано заяву від представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову , де він просив суд накласти арешт на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: Київська область, Макарівський район, с. Бишів, вул. Гагаріна, 39, що належить на праві власності ТОВ «Промет».

В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилався на те, що в провадженні Макарівського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Промет» про стягнення заборгованості в сумі 3 861 175 ,10 грн .. Вважає за необхідне накласти арешт на вказане нерухоме майно, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою судді Макарівського районного суду від 08 червня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпеченні позову.

Не погоджуючись з ухвалою,ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу ,в якій просить ухвалу скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права, та постановити ухвалу , якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.152 ЦПК України позови забезпечуються накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановлення обовязку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову , суд першої інстанції виходив із того , що майно , на яке просить накласти арешт позивач знаходиться в іпотеці , а відтак відсутні підстави для накладення арешту, при цьому суд не врахував ,що позивач просив накласти арешт з метою виконання рішення у даній цивільній справі , і знаходження майна в іпотеці , не є перешкодою для накладення арешту .

Враховуючи , що між сторонами виник спір щодо стягнення суми 3 861 175,10 грн , і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тому висновок суду про відмову у задоволені заяви про забезпечення позову є передчасним .

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312,313 -315, 317,319 ЦПК України , колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково .

Ухвалу судді Макарівського районного суду Київської області від 08 червня 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала відповідно до п.2 ч.1 ст. 324 ЦПК України в касаційному порядку оскарженню не підлягає..

Головуючий

Судді