Номер провадження 2/521/5251/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Лічмана Л.Г.
при секретарі Тимофієнко Н.М.,
за участі представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-
25.08.2016 року ОСОБА_2 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною заявою, яку було уточнено представником позивача, у якій вона просила суд постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, розміщений за адресою: м. Одеса, Третій Травневий провулок, 24, який відповідно до технічного паспорту 1968 року складається з: А-основне жиле приміщення, а-допоміжне приміщення, В-сарай, Г-сарай з погребом, І-мощення, №1-огорожа.
В судовому засіданні представник позивача підтримала зазначені позовні вимоги та просила їх задовольнити.
Представник відповідача Одеської міської ради в судове засідання не зявився, про дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що наявні підстави для задоволення позовної заяви.
В судовому засіданні встановлено наступні фактичні обставини.
28.08.1886 р. народилась ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ГД № 957452 від 28.02.1956 р. (а.с. 9)
ОСОБА_4 з Архівною довідкою №П-1184 від 12.08.2011 р., виданою Державним архівом Одеської області, в подальшому у віці 21 року ОСОБА_5 вийшла заміж за одеського міщанина ОСОБА_6. Шлюб був зареєстрований в метричній книзі Олексіївської церкви м. Одеси, де міститься запис №153 від 22 липня 1907 року про шлюб:
Наречений - одеський міщанин ОСОБА_7 ОСОБА_6, православний, перший шлюб, 26 років;
Наречена - донька одеського міщанина ОСОБА_8 ОСОБА_3, православна, перший шлюб, 21 рік. (а.с. 10)
В період шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_9/ Шевченко уклали купчу від 10.09.1918 р. щодо відчуження домоволодіння, що знаходилось у м. Одесі, Петропавловської поліцейської ділянки по Липинському провулку на Бугайовці (Виписка з кріпосного Одеського Нотаріального архіву по 4 частині м. Одеси).
Відповідно до вказаного документу ОСОБА_9/Шевченко передала у власність ОСОБА_6 нерухоме майно, що знаходилось у м. Одесі, Петропавловської поліцейської ділянки по Липинському провулку на Бугайовці. (а.с. 11-14, 79-82)
29 травня 1922 року ОСОБА_6 помер, зазначене підтверджується записом № 6342 від 31.05.1922 року з книги реєстрації актів про смерть, про що Державним архівом Одеської області надано архівну довідку № П-1185 від 12.08.2011 р. (а.с. 17)
ОСОБА_10 продовжувала проживати в цьому будинку.
В 1923 році ОСОБА_10 вступила в зареєстрований шлюб з ОСОБА_11, вказане підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯР № 479787 від 28 травня 1958 року, внаслідок чого прізвище дружини змінено на «Іванова». (а.с. 21)
Одеське міжміське бюро технічної інвентаризації здійснило реєстрацію права особистої власності за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 10.09.1918 р. під № 666 стор.12-кн. 135 від 18.11.1968 р. (а.с. 16 і 33)
У 1968 році ОСОБА_12 звернулась до народного суду Іллічівського району міста Одеси з позовом про встановлення факту прийняття спадщини в травні 1922 року.
Рішенням народного суду Іллічівського району міста Одеси від 25.03.1969 року (справа №2-573/69), яке набрало законної сили, встановлено факт прийняття ОСОБА_12 спадкової маси, що складається з ? житлового будинку, що розташований в м. Одесі, 3-й Первомайський провулок №24, в 1922 році в травні місяці. Також цим рішенням встановлено, що заявник (ОСОБА_12) вступила в зареєстрований шлюб з ОСОБА_6, з яким вона купила зазначений будинок. Таким чином, з вказаного рішення випливає, що на 25.03.1969 року ОСОБА_12 являлась єдиним власником житлового будинку, що розташований в м. Одесі, 3-й Первомайський провулок, № 24 (а.с. 18-19).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 ЦПК УРСР 1963 року рішення, ухвала і постанова суду або судді, що набрали законної сили є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

В подальшому в сімї ОСОБА_12 народилась донька ОСОБА_13, що підтверджується копією посвідки про народження серії УГ №504742 від 14 травня 1925 року. (а.с. 22)

ОСОБА_13 09.10.1948 року уклала шлюб з ОСОБА_14, зазначене засвідчується копією свідоцтва про одруження серії ХV-УА №008030 від 09.10.1948 р. та змінила прізвище на «Кравчинська». (а.с. 23)

Від даного шлюбу народились два сини - ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження ЯУ №971803, видане Іллічівським РАГС м. Одеси 05.11.1949 р.) та ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження ЯИ №440772, видане Іллічівським РАГС м. Одеси 30.10.1953 р.). (а.с. 24-25)

ОСОБА_12, яка була матірю ОСОБА_17 та бабусею ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в заповіті від 18.10.1968 р., посвідченого нотаріусом Пятої Одеської Державної Нотаріальної контори ОСОБА_18, зареєстрований у реєстрі № 1-6967, заповіла своїм онукам належний їй будинок, що знаходиться в м. Одесі, Бугайовка, Третій Первомайський провулок, №24 (колишній Третій Липинський. №31) в рівних долях кожному з них. (а.с. 31)

Відповідно до Звідного оціночного акту та Плану схеми ділянки за адресою: буд. № 24 по пров. 3 Травневий у м. Одесі зазначений будинок складається з: А,а-житлове, загальною площею 55,2 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., Б-сарай, В-сарай, Г-сарай з погребом, Д-вбиральня, № 1 огорожа, І-мощення. (а.с. 51-55)

На теперішній час обєкти Б-сарай та Д-вбиральня не збереглися та відсутні.

16.12.1968 року ОСОБА_12 померла у віці 80 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 6954, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №171439, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області від 20 листопада 2008 р. (а.с. 26)

Відповідно до ст. 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

ОСОБА_15 та ОСОБА_16 прийняли спадщину у вигляді спірного житлового будинку, однак не оформили своїх спадкових прав та не отримали свідоцтво про право на спадщину.

29.01.1990 р. помер ОСОБА_15, що підтверджується повторно виданим Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №090421 від 12 квітня 2007 р. (актовий запис 938). Після його смерті державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 215/2011 (а.с. 27, 36)

ОСОБА_16 помер 03.03.2011 р., про що Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД №256604 від 04 березня 2011 р. та державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 214/2011. (а.с. 28)

З заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_15 та ОСОБА_16 звернулась до Пятої одеської державної нотаріальної контори їхня матір ОСОБА_17

З листа державного нотаріуса від 12.09.2011 р. № 1060/0214 Пятої одеської державної нотаріальної контори на імя ОСОБА_17 видно, що у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ОСОБА_17 було відмовлено через недоведеність родинних відносин ОСОБА_12 та ОСОБА_6, а також через те, що правовстановлюючий документ на будинок втратив цілісність. (а.с. 34)

Оцінка вказаних доказів в їх сукупності дають підстави суду зробити висновок, що в установленому на час відкриття спадщини законодавством ОСОБА_12, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 стали власниками житлового будинку, що розміщений за адресою: м. Одеса, Третій Майський провулок, буд.24.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину.

Ч. 1 ст. 1270 ЦК України наголошує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. До складу спадщини, як встановлено ч. 1 ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до пунктів 1, 4 і 5 Прикінцевих і Перехідних положень до ЦК України 2003 року цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_17, яка є матір'ю ОСОБА_15 та ОСОБА_16, як спадкоємець 1 черги за законом, фактично прийняла спадкове майно, проживаючи в спадковому будинку з 1951 року по день смерті, що підтверджується довідкою №564/1 від 01.08.2012 р. остання набула право власності на житловнй будинок, що розміщений за адресою: м. Одеса, Третій Майський провулок, буд.24.

За життя ОСОБА_17 склала заповіт від 31.05.2011 р., посвідчений державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_19, у якому зробила розпорядження, а саме все майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй, та на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2 ОСОБА_4 про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 27095038 зазначений заповіт зареєстровано за № 51227438, бланк ВРК 607602, номер в реєстрі нотаріальних дій 2-784. (а.с. 30, 35)

25.03.2012 р. померла ОСОБА_17, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 297846, виданим 26.03.2012 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 3038. (а.с.8)

Після її смерті з заявою про прийняття спадщини до Пятої одеської державної нотаріальної контори звернулась спадкоємець за заповітом ОСОБА_2, внаслідок чого згідно ОСОБА_4 про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31426400 від 20.08.2012 зареєстровано спадкову справу № 328/2012, номер у Спадковому реєстрі 53265735.

Листом від 10.08.2016 р. № 1118/02/14 про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 24 по пров. Третьому Травневому в м. Одесі, який належав ОСОБА_6, померлому 29.05.1922 р., спадкоємицею якого була його дружина ОСОБА_12, яка померла 16.12.1968 р., спадкоємцями за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори, 18.10.1968 р. за реєстровим № 1-6367 якої були: ОСОБА_16, який помер 03.03.2011 р., який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, ОСОБА_15, який помер 29.01.1990 р., який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, спадкоємицею яких була їх мати ОСОБА_17, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, неможливо довести шлюбні відносини між ОСОБА_12 та ОСОБА_6 та право встановлювальний документ на зазначений будинок, а саме виписка з кріпосного Одеського нотаріального архіву від 10.09.1918 р. втратив цілісність. В звязку з зазначеним, за захистом прав та законних інтересів ОСОБА_2 рекомендовано звернутися до Малиновського районного суду м. Одеси. (а.с. 37)

Судом встановлено, що ОСОБА_2, спадкоємець за заповітом ОСОБА_17, є дружиною сина спадкодавця - ОСОБА_15, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЖД №496257 від 24 листопада 1988 р. (а.с. 29)

Відповідно до ст. 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

ОСОБА_2П в установленому ЦК України (ст. 1269) порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_17, яка відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Інші спадкоємці або особи, які зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, відсутні.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач у встановлений законом строк звернулася у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що є підставою для визнання за позивачем права власності на спірне майно в порядку спадкування за заповітом.

Шлюбні відносини між ОСОБА_12 та ОСОБА_6 встановлені судом. Правовстановлюваючий документ на зазначений будинок, а саме виписка з кріпосного Одеського нотаріального архіву від 10.09.1918 р. хоча і втратив цілісність, але з його змісту та на підставі досліджених судом доказів, судом зроблений висновок про наявність такого обєкту цивільних прав, як житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Третій Травневий провулок, 24, який належав подружжю ОСОБА_6, потім ОСОБА_12 та її спадкоємцям.

На підставі зазначеного, суд визнає за ОСОБА_2 право приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Третій Травневий провулок, 24, який складається з літ. «А», «а», загальною площею 55,2 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., В-сарай, Г-сарай з погребом, І-мощення, №1-огорожа, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_17, померлої 25 березня 2012 року.

Керуючись вимогами ст.ст. 60, 209, 212-215 ЦПК України, -

СУД

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, Третій Травневий провулок, 24, який складається з літ. «А», «а», загальною площею 55,2 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., В-сарай, Г-сарай з погребом, І-мощення, №1-огорожа, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_17, померлої 25 березня 2012 року.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

С У Д Д Я: