Єдиний унікальний номер 234/2287/14-ц Номер провадження 22-ц/775/1908/2016
Головуючий в 1 інстанції: Літовка В.В. Єдиний унікальний номер 234/2287/14-ц
Доповідач: Новікова Г. В. Номер провадження 22-ц/775/1908/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

19 жовтня 2016 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Новікової Г. В.,

суддів: Корчистої О.І., Гапонова А.В.,

при секретарі: Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Краматорського міського суду від 04 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання незаконним підвищення відсоткової ставки за кредитним договором в односторонньому порядку, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 8 квітня 2008 року між ним та публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав йому грошові кошти у розмірі 100 тис. грн зі сплатою 12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 8 квітня 2023 року. 31 грудня 2009 року банком в односторонньому порядку змінено процентну ставку до 15 % річних, а 8 лютого 2010 року - до 30 % річних. Проте банк у порушення п. 8.9 зазначеного кредитного договору не повідомив його про такі зміни за 14 днів до дня збільшення розміру процентної ставки.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо зміни в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором незаконними; зобов'язати банк здійснити перерахунок за кредитним договором та зарахувати суму різниці по кредитним платежам, сплачену внаслідок одностороннього збільшення процентної ставки, у рахунок сплати заборгованості за основною сумою кредиту.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 4 квітня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо підвищення процентної ставки за кредитним договором від 8 квітня 2008 року до 15 % річних та до 30 % річних протиправними. Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» провести перерахунок за кредитним договором, з урахуванням процентної ставки 12 % річних, зарахувавши суму різниці по кредитним платежам, сплаченим внаслідок одностороннього збільшення процентної ставки, у рахунок сплати заборгованості за основною сумою кредиту. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі банк, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові. В обґрунтування скарги вказав, що про збільшення відсоткової ставки позивачу стало відомо ще у 2010 році, однак з даним позовом він звернувся лише у лютому 2014 року, тобто з пропуском позовної давності. Підписавши кредитний договір, позивач погодився з усіма його умовами, в т.ч. і щодо права банку змінювати умови договору в частині розміру процентної ставки за користування кредитними коштами. На момент укладання кредитного договору ЦК України не містив статті 1056-1, недійсність договору в цій частині прямо не встановлена законом, тому досягнута умова не вважається нікчемною. Після проведених підвищень відсоткової ставки позивач до відповідача з заявою про незгоду з такими діями не звертався та не виявив бажання розірвати кредитний договір, тому умови договору слід вважати зміненими за взаємною згодою сторін. Посилання суду на відсутність доказів отримання позивачем повідомлень про збільшення відсоткової ставки є необгрунтованим, оскільки п.8.9 кредитного договору сторони погодили, що кредитор повідомляє позичальника про зміну відсоткової ставки шляхом направлення поштою за адресою позичальника відповідного повідомлення. Оскільки повідомлення про зміну відсоткової ставки були направлені на адресу позивача, яка зазначена у договорі, а позивач не повідомляв про зміну своєї адреси, він вважається таким, що отримав їх.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 11 червня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 17 грудня 2015 року виправлено описку в рішенні апеляційного суду Донецької області від 11 червня 2014 року. Вважати правильним написання імені позивача по справі «Олексій».

Резолютивну частину повного тексту рішення викладено у вірній редакції:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 4 квітня 2014 року в частині визнання дій публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» по підвищенню процентної ставки по кредитному договору №КТН828 від 8 квітня 2008 року з 12 % до 15 % річних протиправними та зобов'язання провести перерахунок скасувати. У задоволенні вказаних позовних вимог відмовити. В іншій частині рішення залишити без змін».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року рішення апеляційного суду Донецької області від 11 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 17 грудня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмою, отриманою представником банку - ОСОБА_2 та представником ОСОБА_1-ОСОБА_3 (а.с.177).

Відповідно до ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з'явилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи і від них не надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги та визнаючи дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо підвищення процентної ставки за кредитним договором від 8 квітня 2008 року до 15 % річних та до 30 % річних протиправними, суд першої інстанції правильно виходив із того, що зміна банком в односторонньому порядку процентних ставок за кредитним договором відбулася у порушення вимог діючого законодавства.

Висновок суду підтверджується наявністю договору кредиту від 8 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», за умовами якого банк надав йому грошові кошти у розмірі 100 тис. грн зі сплатою 12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 8 квітня 2023 року.

31 грудня 2009 року банком в односторонньому порядку змінено процентну ставку до 15 % річних, а 8 лютого 2010 року - до 30 % річних.

Згідно з пунктом 8.9 зазначеного договору кредитодавцю надано право встановлювати новий розмір відсоткової ставки за користування кредитом. У випадку зміни розміру процентної ставки кредитор не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру відсоткової ставки в сторону збільшення повідомляє Позичальника про встановлення нової процентної ставки із зазначенням розміру та дати початку дії такої ставки,шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою позичальника,що вказана у цьому договорі.

У разі незгоди із встановленим новим розміром відсоткової ставки позичальник у строк не пізніше ніж за 7 календарних днів до дати початку дії нової ставки зобов'язується надати письмове повідомлення про свою незгоду із такою новою ставкою.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12 грудня 2008 року № 661-VI, який набрав чинності 9 січня 2009 року, положення ЦК України доповнено статтею 10561, частиною другою якої передбачено, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

З аналізу зазначених норм слід дійти висновку про те, що якщо умовами кредитного договору передбачається право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов з додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним за умови, що рішення банку про таку зміну було прийняте до набрання чинності Законом № 661-VІ.

Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року № 6-89цс12 та від 16 грудня 2015 року № 6-2355цс15.

Судом установлено, що 1 грудня 2009 року банком було прийнято рішення про підвищення з 31 грудня 2009 року процентної ставки до 15 % річних, а 8 лютого 2010 року - до 30 % річних за укладеним з ОСОБА_1 кредитним договором від 8 квітня 2008 року.

Відповідно до заяв ОСОБА_1, направлених на адресу позивача 13.09.2010року та 25.10.2010 року останній просив повідомити йому діючу на момент звернення процентну ставку за кредитним договором від 8 квітня 2008 року.

Таким чином, рішення банку щодо збільшення процентної ставки за кредитом в односторонньому порядку, які прийняті 1 грудня 2009 року та 08 лютого 2010 року, є неправомірними, так як рішення банку про збільшення процентної ставки були прийняті після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12 грудня 2008 року № 661, яким визнано нікчемною умову договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку.

Такі висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, відповідають установленим обставинам справи та нормам матеріального права, а доводи апелянта цих висновків не спростовують.

Встановивши, що банк прийняв рішення про збільшення розміру процентів за кредитним договором відповідно до умов договору після набрання чинності Законом, яким встановлено заборону збільшення банком розміру процентів в односторонньому порядку, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Посилання на те, що банком було з 31.12.2009 року обґрунтовано підвищено процентну ставку до 15% на підставі пункту 8.9.Договору, є безпідставними та суперечать вимогам ст.1056-1ЦК України.

Доводи, що на адресу позивача банком направлялося письмове повідомлення щодо зміни процентної ставки, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки докази того, що листи банку про збільшення процентної ставки до 15% від 1.12.2009 року за №20.1.3.2/6-34785 та до 30% від 12.01.2010 року за №18.1.5.4/7-35647, адресовані ОСОБА_1, який згідно договору кредиту проживає АДРЕСА_3, направлялися йому на зазначену адресу не надані. А з реєстру №247 від02.12.2009 року та №84 від 15.01.2010 року рекомендованих відправлень, які залучені до матеріалів справи вбачається, що якась кореспонденція банком направлялася на ім'я ОСОБА_1, але на АДРЕСА_1 (23,-25,30-31) замість АДРЕСА_2, тобто за іншою адресою,ніж проживає позивач і яка зазначена в договорі. Що не може свідчити про належне повідомлення його про зміну процентної ставки.

Постановлене судом рішення є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержані.

Доводи,приведені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права,яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Краматорського міського суду від 04 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: