Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/1834/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2016 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гури А.І.

при секретарі Поліковській О.І.

особи, які приймають участь у справі: позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 04 жовтня 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього після смерті матері ОСОБА_3, померлої 27 жовтня 2015 року.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1, посилається на те, що 27 жовтня 2015 року після смерті матері ОСОБА_3, відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку з надвірними спорудами по вулиці Ільницького, будинок №50 в с. Лисогірка, Кодимського району, Одеської області, вартістю 3570 грн.; земельної ділянки площею 1,79 га, вартістю 47603,84 грн. наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на адміністративній території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №078445, виданого на імя померлої. На час відкриття спадщини спадкоємцями за законом була вона і її брат відповідач ОСОБА_2. Отримати свідоцтво про право на спадщину вона не в змозі, оскільки між ним і відповідачем виник спір щодо розміру часток у спадковому майні. Добровільно вирішити спір не вдалося. Більш того, відповідач заволодів оригіналами правовстановлюючих документів, що не дає їй можливості оформити спадщину. Ця обставина і змусила її звернутися до суду. Просить поділити спадщину таким чином: виділити та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1,79 га, вартістю 47603,84 грн. надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №078445, виданого на імя померлої; ? частину житлового будинку з господарськими спорудами №50 по вулиці Ільницького в с. Лисогірка, Кодимського району Одеської області; виділити ОСОБА_2 та визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами №50 по вулиці Ільницького в с. Лисогірка, Кодимського району Одеської області.

В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. До початку розгляду справи по суті він і позивач врегулювали спір мирним шляхом.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов повинен бути задоволеним в повному обсязі з таких підстав.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно статті 1278 ч.1 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Судом установлено наступне.

27 жовтня 2015 року померла ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №423117 видане 28 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції в Одеській області).

Відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку з господарськими спорудами по вулиці Ільніцького, будинок №50 в с. Лисогірка, Кодимського району, Одеської області, вартістю 3570 грн. (Технічний паспорт на садибний житловий будинок, виготовлений КП Кодимське районне бюро технічної інвентаризації 09 березня 2016 року); земельної ділянки площею 1,79 га, вартістю 47603,84 грн. наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на адміністративній території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №078445.

Спадкоємцями за законом стали діти спадкодавця: ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серії V-ЖД №266224, видане Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області 12 травня 1991 року, згідно якого матір»ю народженої 10 травня 1991 року ОСОБА_1 є ОСОБА_3) і ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії І-ЖД №117710, видане 12 вересня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кодимського району Одеської області, згідно якого матір»ю народженого 08 серпня 1982 року ОСОБА_2 є ОСОБА_4). Згідно Запису акту про укладення шлюбу №3 від 06 квітня 1989 року, вчиненого в Лисогірській сільській раді Кодимського району Одеської області, після укладення шлюбу з ОСОБА_5, ОСОБА_4 присвоєне прізвище «Цвігун».

Тобто, судом установлено, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_8.

Між сторонами по справі виник спір щодо поділу спадкового майна, що стало однією з причин того, що нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу (лист Кодимської державної нотаріальної контори №877/02-14 від 14 вересня 2016 року).

Згідно пункту 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як зазначено в пункті 3.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 01 березня 2013 року «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справа про спадкування» якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. При вирішення питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Згідно дослідженого в судовому засіданні висновку технічного стану житлового будинку №50 по вулиці Ільницького в с. Лисогірка, Кодимського району, Одеської області, складеного комунальним підприємством «Одесаоблпроект» 30 вересня 2016 року, зазначений житловий будинок знаходиться в добротному стані, побудований в межах будівельних, санітарних, протипожежних норм і правил і може експлуатуватись за призначенням.

До початку розгляду справи по суті, відповідач визнав позов і не заперечував проти його задоволення.

Частиною 5 статті 1273 ЦК України визначено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Згідно частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Виходячи з вище викладеного, суд прийшов до висновку, що сторони дійшли згоди щодо поділу спадкового майна, а тому вимоги позивача суд визнає обґрунтованими і такими, що не порушують права та законні інтереси інших осіб, а тому повинні бути задоволеними.

Тобто, суд приходить до висновку виділити ОСОБА_1 та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1,79 га, вартістю 47603,84 грн. надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №078445, виданого на імя померлої; ? частину житлового будинку з господарськими спорудами №50 по вулиці Ільницького в с. Лисогірка, Кодимського району Одеської області; виділити ОСОБА_2 та визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами №50 по вулиці Ільницького в с. Лисогірка, Кодимського району Одеської області.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст. 1278, 1273 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,60,213-215, 218, 197 ч.2 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього задовольнити в повному обсязі.

Виділити ОСОБА_1 та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1,79 га, вартістю 47603,84 грн. надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №078445, виданого на імя померлої; ? частину житлового будинку з господарськими спорудами №50 по вулиці Ільницького в с. Лисогірка, Кодимського району Одеської області.

Виділити ОСОБА_2 та визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами №50 по вулиці Ільницького в с. Лисогірка, Кодимського району Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. ГУРА