Провадження № 4-с/761/213/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою представника публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, заінтересована особа ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «родовід Банк» звернувся до суду з даною скаргою, мотивуючи свої вимоги наступним.16.01.2014 р. Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на примусове виконання рішення від 21.11.2013 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ 2Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 227 664,81 грн., відсотків в сумі 608 854,48 грн., трьох відсотків річних в сумі 40 698,93 грн., трьох відсотків річних від суми прострочених процентів по кредиту у сумі 21 370,05 грн., пені в сумі 300 000,00 грн. та судового збору в розмірі 3 219,00 грн. 17.11.2014 р. державним виконавцем ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за заявою стягувача на підставі ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження». В подальшому банком неодноразово подавався виконавчий лист на виконання судового рішення та останній раз заява про відкриття виконавчого провадження разом із виконавчим листом подано 17.03.2016 р. 14.04.2016 р. скаржником отримана постанова старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Пироговської-Харитонової Я.О. про відмову у відкритті виконавчого провадження, зважаючи на пропущення банком строків для пред»явлення виконавчого документа до виконання. Представник ПАТ «Родовід Банк» вважає, що державним виконавцем порушено положення ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», а тому просить суд визнати незаконними дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Пироговської-Харитонової Я.О. при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження № 50597690 від 28.03.2016 р.; скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про відмову у відкритті виконавчого провадження № 50597690 від 28.03.2016 р. та зобов»язати Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 16.01.2014 р., виданого на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21.11.2013 р. по справі № 2610/21300/2012 Провадження 2/761/1774/2013.

В судовому засіданні представник скаржника просив задовольнити скаргу в повному обсязі.

Представник Відділу державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав заперечення на скаргу де зазначив, що державний виконавець діяв відповідно із положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_1 зазначив в судовому засіданні, о скарга задоволенню не підлягає.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено, що Шевченківським районним судом м. Києва 16.01.2014 р. видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21.11.2013 р. по справі № № 2610/21300/2012 Провадження 2/761/1774/2013 за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 по стягнення заборгованості.

Як свідчать матеріали справи у виконавчому документі було зазначено строк пред»явлення до виконання до 09.12.2014 року.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження виконавчий документ було подано на виконання вперше 04.11.2014 р.

17.11.2014 р. державним виконавцем ВДВС винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) відповідно до ст.. 19 Закону України «Про виконавче провадження», у зв2язку із тим, що документ подано особою за дорученням яке втратило чинність.

В подальшому, а саме 09.11.2015 р. скаржником повторно подано заяву про відкриття виконавчого провадження разом із виконавчим листом.

10.11.2014 р. винесено постанову, і це не заперечується учасниками процесу, якою відмовлено у відкриття провадження на підставі того, що виконавчий документ не відповідає положенням ст.. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

17.03.2016 р. банк знову звернувся до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві з заявою про примусове виконання судового рішення.

28.03.2016 р. старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Пироговською-Харитоновою Я.О. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з огляду на вимоги ст. ст. 21,23, п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до приписів ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов'язковість рішення суду.

За приписами ч. 1,2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» Строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

В судовому засіданні встановлено, що виконавчий документ подавався стягувачем до виконання 04.11.2014 р., 09.11.2015 р. та 17.03.2016 р.

За положеннями ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строк для пред»явлення виконавчого документу становить один рік.

Таким чином, зважаючи на вимоги чинного законодавства останній день пред»явлення виконавчого документа до виконання - 09.11.2016 р.

Положеннями ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що державного виконавця не відповідають вимогам Закону України «про виконавче провадження».

Згідно до вимог ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В свою чергу відповідно до приписів ч. 1 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові № 6 від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у п. 18 роз»яснив, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що права боржника є порушеними та вважає можливим їх захист шляхом визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування оскаржуваної постанови.

Проте, на думку суду, не підлягає задоволенню вимога ПРТ «Родовід Банк» про зобов»язання ВДВС Шевченківського РУЮ ум. Києві відкрити виконавче провадження , зважаючи на роз»яснення Пленумом ВССУ викладені у п. 18 Постанови № 6 від 07.02.2014 р., що суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 386-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Пироговської-Харитонової Яніни Олексіївни при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження № 50597690 від 28.03.2016 р.

Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві про відмову у відкритті виконавчого провадження № 50597690 від 28.03.2016 р.

В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо її не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: