У х в а л а

іменем україни

12 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів:Демяносова М.В., Маляренка А.В.,Ситнік О.М., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 18 лютого 2016 року,

вс т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернувся з позовом до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що розглянута справа з поданою ним апеляційною скаргою на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2015 року була направлена до апеляційного суду Запорізької області, але ухвалою вказаного апеляційного суду від 17 березня 2015 року справа повернута до суду першої інстанції для належного оформлення, оскільки у матеріалах справи був відсутній диск із записом судового засідання від 11 лютого 2015 року.

Вважав, що незаконні дії судді Бєлостоцької О.В. призвели до обмеження його права на розгляд справи в розумні строки. У зв'язку з порушенням своїх прав він переніс переживання, нервове потрясіння, направляв скаргу до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у зв'язку з чим вимушений був витрачати гроші на почтове відправлення, приїжджати до суду для отриманням інформації, додатково консультуватися у свого захисника. Після уточнення позовних вимог просив стягнути матеріальну шкоду в сумі 157 грн та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 листопада 2015 року відмовлено в задоволенні позову до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 18 лютого 2016 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 листопада 2015 року скасовано, провадження у справі закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Закриваючи провадження у справі апеляційний суд виходив із наявності підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, згідно з якою суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зокрема, суд дійшов висновку, що розгляд судом позовних вимог незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних з розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання) нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Проте погодитися із вказаними висновками суду апеляційної інстанції не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Так, статтею 8 Конституції України передбачено, що особа має право звернутись до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

Згідно з ч. 5 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення у цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, їх посадових осіб (ст. 56 Конституції України), а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, визначеному ст. 129 Конституції України та законодавством про судочинство.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп частину першу ст. 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі ст. 64 Конституції України не може бути обмежене. Частину 2 ст. 124 Конституції України необхідно розуміти так, що юрисдикція судів, тобто їх повноваження вирішувати спори про право та інші правові питання, поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачне оскаржує процесуальних дій чи актів судді, а ставить питання про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті незаконних, на його думку дій судді, що призвело до обмеження права ОСОБА_6 на розгляд справи у розумні строки, тому висновки суду апеляційної інстанції про те, що вимоги ОСОБА_6 не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, є помилковими.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволеннючастково, а постановлена у справі ухвала суду апеляційної інстанцій - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 1 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Донецької області від 18 лютого 2016 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційноїінстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Демяносов А.В. Маляренко О.М. Ситнік О.В. Ступак