АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Гончарук В.П.
Справа №755/228/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Іванченка М.М., Рубан С.М.

за участю секретаря Попандопало Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року у справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобов'язання знести (демонтувати) самовільно встановлену металеву конструкцію,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило зобов'язати відповідачів вчинити дії з демонтажу самовільно встановленої металевої конструкції на козирку піддашка вхідної групи виходу будинку АДРЕСА_1 та приведення в попередній стан і вирішити питання судових витрат.

В мотивування вимог посилалося на те, що структурним підрозділом Житлово-експлуатаційною дільницею № 411 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» виявлено самовільне встановлення металевої конструкції на козирку вхідної групи виходу будинку АДРЕСА_1, про що складено акт. В подальшому працівниками ЖЕД-411 складено припис про необхідність демонтажу металевої конструкції, яка була встановлена на козирку вхідної групи виходу будинку в термін до 12.11.2015 року. 10.11.2015 року ОСОБА_1 з даним приписом ознайомився, але від підпису відмовився про що складено відповідний акт. Проте, станом на 12.11.2015 року відповідачами не виконано вимоги щодо демонтажу металевої конструкції, яка була встановлена на козирку вхідної групи виходу будинку.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_1, ОСОБА_2 вчинити дії з демонтажу самовільно встановленої металевої конструкції на козирку піддашка вхідної групи виходу будинку АДРЕСА_1 та приведення піддашку в попередній стан.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує, що він мешкає у квартирі АДРЕСА_1. Квартира розташована на другому поверсі 16-поверхового будинку. За вікном його спальної кімнати знаходиться піддашок. З верхніх поверхів постійно викидають сміття, бруд, недопалки, харчові відходи, зимою падають бурульки, сніг та інше. Усе це накопичується і утворює гори сміття. Перебуваючи на відкритому повітрі, під дощем та сонцем, уся купа сміття перегниває, утворюючи нестерпний сморід і отруйні випаровування. Співробітники житлово-експлуатаційної дільниці №411 не прибирають сміття на піддашку. Він хворіє бронхіальною астмою і в нього хворі легені, а сморід якій йшов в його вікна заважав нормально жити і працювати. За власні кошти, він побудував, легкий, із сильним ухилом навіс, який захищає піддашок від потрапляння бруду.

Крім того, суд посилається на ст. 152 Житлового кодексу Української РСР та зазначає, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Проте, згідно із інформаційним порталом Верховної Ради України, який розташований у мережі Інтернет за адресою http://zakon2.rada.gov.ua/laws/show/5464- 10/ed20160101, ст. 152 Житлового кодексу Української РСР, не містить такого положення. Навпаки, ст. 152 Житлового кодексу Української РСР, вказує на те, що виконання власником робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного жилого фонду, які не передбачають втручання у несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Зазначив, що підстави вважати, що навіс встановлений до 15.02.2015 року (коли були внесені зміни у ст. 152 ЖК Української РСР) були відсутні.

В судовому засіданні представник відповідача свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду у справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із його доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Розпорядженням Дніпровської районної державної адміністрації м. Києва від 16 грудня 1999 року № 51-757 (а.с. 10, 11).

Будинок по АДРЕСА_1 перебуває на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва».(а.с. 6-9).

Актом ЖЕД-411 від 10.11.2015 року підтверджується, що при обстеженні було виявлено наступне: власник квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 самовільно встановив металеву конструкцію на козирку вхідної групи виходу будинку по АДРЕСА_1(а.с. 12)

10.11.2015 року працівниками ЖЕД-411 складено припис № 13-15 про необхідність демонтажу металевої конструкції, яка була встановлена на козирку вхідної групи виходу будинку, а також звільнити комору на другому поверсі в термін до 12.11.2015 року.(а.с. 13)

10.11.2015 року ОСОБА_1 з даним приписом ознайомився, але від підпису відмовився про що складено відповідний акт.(а.с. 14)

Згідно акту ЖЕД-411 від 12.11.2015 року встановлено, що самовільно встановлена металева конструкція на козирку вхідної групи виходу будинку АДРЕСА_1 не демонтована і не приведено приміщення в первинний стан.(а.с. 15).

Відповідно до ст. 10 ЖК УРСР, громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями.

Відповідно до ст. 152 ЖК УРСР, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради.

Відповідно до ст. 179 ЖК УРСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4, 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ від 24 січня 2006 року №45, власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків. Переобладнання і перепланування жилих і підсобних приміщень власниками квартир може проводитись лише з метою поліпшення благоустрою квартири за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян.

Підпунктом 1.4.6. «Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території» затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. №76 встановлено, що власник наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у житлового будинку приміщення, що припустив самостійне переобладнання або перепланування, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Згідно ст. 189 Житлового кодексу України, особи, винні у порушенні правил користування приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових клітин, ліфтів, під'їздів, прибудинкової території несуть кримінальну, адміністративну та іншу відповідальність згідно чинного законодавства України.

У статті 13 Конституції України закріплено, що власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Аналогічні положення містяться й у статті 319 ЦК України.

Власність не тільки надає переваги тим, хто її має, а й покладає на них певні обов'язки. Це конституційне положення пов'язане з принципом поєднання інтересів власника, суспільства та інших власників і користувачів об'єктами власності. Власність зобов'язує власника використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших людей, всього суспільства. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання та гарантує їм рівність перед законом. Порушення прав власників з боку держави, громадянина чи юридичної особи зумовлює настання відповідних правових наслідків.

Громадяни користуються рівними умовами захисту права власності. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч ці порушення і не призвели до позбавлення володіння майном, а також вимагати відшкодування завданих цим збитків.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Але, здійснюючи свої права, власник зобов'язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об'єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства.

Частиною 2 ст. 383 ЦК України також передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

При цьому, відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2009 року № 5 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572», якою затверджені Правила користування приміщеннями житлових будинків, власник (наймач, орендар) приміщень житлових будинків мають право на: переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Положеннями п. 1.4. Правил утримання будинку та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Також, в п.п. 1.4.4 вищезазначених Правил наголошено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих, нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

Положенням ст. 24 ЖК Української РСР передбачено, що житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території.

На підставі зазначеного та враховуючи характер здійснених відповідачами робіт з влаштування металевої конструкції на козирку піддашка вхідної групи виходу будинку на рівні другого поверху на фасадній стіні будинку АДРЕСА_1, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачами порушено санітарно-технічні вимоги і правила експлуатації будинку.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що відповідачами були порушені вказані норми і здійснено незаконне перегородження відкритого переходу на козирку піддашка вхідної групи виходу будинку, таким чином має нести відповідальність за порушення вимог закону та відновити попередній стан приміщення.

Твердження апелянта про те, що позивач не вчиняє дії щодо прибирання сміття з піддашка будинку, є безпідставними, оскільки доказів цій обставині не надав, а якщо така обставина мала місце, то це в свою чергу є підставою для звернення до відповідних держаних органів.

Відповідно до ст.382 ЦК України, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК України, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст.152 ЖК Української РСР, у редакції на березень 2015 року, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

За змістом зазначених норм, перед проведенням робіт будівельного характеру, згода інших співвласників вимагається у випадках, коли відповідні зміни можуть створити їм перешкоди у користуванні спільним чи власним майном, чи порушить інші їхні права (наприклад, обмежить чи унеможливить прохід, зробить неможливим чи ускладненим користування, чи призведе до пошкодження).

Проте, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про те, що металева конструкція на козирку піддашка вхідної групи виходу будинку була встановлена після внесення відповідних змін до Закону.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.218, 303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді