Справа № 464/3379/16-ц
пр.№ 2/464/1150/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.08.2016 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Дулебка Н.І.,

секретар - Кріль Х.О.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія „Альфа-Гарант" - Сухарини С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія „Альфа-Гарант", про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія „Альфа-Гарант" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 17.07.2014 приблизно о 22.10 год на вул. Стрийська у м. Львові у м. Львові. Внаслідок наїзду автомобіля під керування відповідача позивачу спричинено відкриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку, внутрімозкову гематому лобної долі, субдуральну гематому зліва, перелом потиличної кістки з переходом на основу черепа, субарахноїдальний крововилив, садна, рани на голові, садна на руках, на лівій гомілці, синці в поперековій ділянці, в ділянках кульшових суглобів, на правому стегні, які згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Після ДТП з місця події його доставлено в комунальну 8-му клінічну лікарню м. Львова, де проходив курс стаціонарного лікування, йому проведено операцію - трепанацію черепа з використанням апарату штучної вентиляції легень. Післяопераційний період лікування включав комплекс медичних заходів та процедур для повної реабілітації та видужання. На даний час продовжує лікування, перебуває на медичному обліку. Під час лікування та реабілітації ним понесені витрати на ліки у розмірі 4494,31 грн. Крім цього, внаслідок ДТП був пошкоджений його одяг та палиця, вартість яких 770 грн. Також вказав, що діями відповідача йому завдано моральних та фізичних страждань, які спричинили негативні зміни в житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, тривога, важкість виконання повсякденних обов'язків, фізичні незручності та психологічний дискомфорт, неможливість ведення активного життя, поганий настрій, порушення сну, емоційна напруга тощо. Розмір відшкодування моральної шкоди, яку необхідно стягнути з відповідача, оцінив у 200000 грн. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована ТДВ СК „Альфа-Гарант", вважає, що відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди в межах ліміту страховика необхідно стягнути з страхової компанії.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав із підстав, що в такому викладені. Пояснив, що вироком Сихівського районного суду м. Львова від 26.02.2015 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, потерпілим від якого є ОСОБА_4 Вирок в частині визнання винуватості та призначення покарання набрав законної сили. В частині цивільного позову вирок скасовано та справу направлено на новий розгляд в порядку цивільного судочинства. Додатково вказав, що ОСОБА_2 частково відшкодовано кошти на лікування ОСОБА_4, що зафіксовано в розписці на ім'я дочки позивача. Проте ці кошти призначалися виключно на відшкодування матеріальної шкоди на лікування, сума таких була обчислена разом з ОСОБА_2 В таку включені також медичні губки та лікувальні засоби, вартість яких є досить значною. У зв'язку з цим, відсутні підстави зараховувати ці кошти як відшкодування моральної шкоди. Також зазначив, що відповідач ОСОБА_2 повинен сплатити позивачеві відшкодування матеріальної шкоди кошти у розмірі 500 грн., які є франшизою та не покриваються страховою компанією. Вважає, що відшкодування моральної шкоди у розмірі 45000 грн., визначене судами при попередньому розгляді справи, не є достатнім, зважаючи на глибину страждань позивача та існуючу судову практику. Не заперечив, що в розрахунках суми відшкодування матеріальної шкоди може бути помилка на суму 19,69 грн., яка була також виявлена при попередньому розгляді справи. Просив суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково із підстав, що викладені у письмових поясненнях (а.с.66-67). Додатково зазначили, що в суму коштів, яка вказана в розписці від 26.07.2014 включена сума коштів як відшкодування матеріальної шкоди на суму 5526,04 грн. Решта суми - це відшкодування моральної шкоди, оскільки жодних документально підтверджених витрат на лікування на той час не було. Вважають, що судом апеляційної інстанції помилково зараховано до матеріального відшкодування ще 1106 грн., а можливо 1106,31 грн., які були витрачені ним особисто на лікування ОСОБА_4, проте вже після написання розписки та з приводу таких коштів жодних взаємних претензій у сторін немає. Вважають, що адекватним загальним розміром відшкодування моральної шкоди є 40000 грн., з яких необхідно відняти суму коштів, сплачену відповідачем при написанні розписки за виключенням відшкодування матеріальної шкоди, підтвердженої на той час, та відняти суму, стягнуту за виконавчим листом в період, коли вирок набрав законної сили до його скасування. Крім цього, розмір відшкодування моральної шкоди, що повинно бути стягнуте зі страхової компанії, повинен становити 5% від 40000 грн., а саме, 2000 грн. На цю суму також необхідно зменшити відшкодування моральної шкоди, що стягуватиметься з ОСОБА_2 Щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 франшизи у розмірі 500 грн. як відшкодування матеріальної шкоди не заперечили. Просили суд позов задовольнити частково.

Представник відповідача товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія „Альфа-Гарант" Сухарина С.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав із підстав, що викладені в письмових запереченнях проти позову (а.с.55). Пояснив, що відповідно до Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. В ході попередніх розглядів справи судами як належний доказ прийнято розписку від 26.07.2014, згідно з якою ОСОБА_2 без погодження зі страховиком компенсував потерпілому витрати на лікування у розмірі 21680 грн. та сплатив на користь потерпілого кошти, розмір яких значно перевищує фактично понесені документально підтверджені витрати на лікування. Оскільки страхове відшкодування не може перевищувати розміру реальних збитків, правові підстави для виплати страхового відшкодування відсутні. Крім цього, зазначив, що згідно з нормами вищевказаного закону потерпілому відшкодовується моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, на що під час попереднього розгляду справи не було звернуто належної уваги. Просив суд в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 26 лютого 2015 року ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 17 липня 2014 року близько 22.10 год., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись у крайній правій смузі руху по вулиці Стрийській в напрямку центральної частини міста Львова, після проїзду перехрестя з вулицею Максимовича, грубо порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.5, 1.10 «Правил дорожнього руху України» в частині значення терміну «небезпека для руху», «пішохідний перехід; Розділу 2 п.п.2.3 «б», «д», Розділу 12 п. 12.3, Розділу 18 п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він керуючи вказаним транспортним засобом, який перебував у технічно-справному стані, був неуважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена небезпека та не зупинивши автомобіль продовжив рух, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди - наїзду автомобілем на пішохода ОСОБА_4, який у цей час переходив проїзну частину вулиці Стрийської по нерегульованому пішохідному переході зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, внаслідок чого останньому спричинено тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Згідно п.3 ч.2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

У відповідності до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Встановлено, що ОСОБА_2 на час ДТП був власником автомобіля НОМЕР_2, та згідно з полісом №АС/6863097 з терміном дії з 11.11.2013 до 10.11.2014 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія „Альфа-Гарант" з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров'ю (на одного потерпілого) 100000 гривень, за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) 50000 гривень, з франшизою 500 гривень.

Відповідно до ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди необхідно задовольнити частково щодо стягнення витрат пов'язаних з придбанням лікарських засобів на лікування позивача ОСОБА_4, які підтвердженні відповідними документами, в сумі 4474,62грн.

При цьому, з врахуванням того, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ТзДВ Страхова компанія „Альфа-Гарант", суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ТзДВ Страхова компанія „Альфа-Гарант" на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 3974,62грн., за вирахуванням франшизи в сумі 500 грн., яку необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2, враховуючи визнання ним позову в цій частині.

Щодо інших витрат на придбання лікарських засобів в сумі 19,69 грн., а також збитків, понесених у зв'язку з знищенням одягу в сумі 700грн., опорної палиці в сумі 70грн., то такі не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги в цій частині не можуть бути задоволені.

Судом також встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_4 завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які останній зазнав у зв'язку з ушкодженням його здоров'я, фізичному болю та стражданнях від отриманих тілесних ушкоджень і проведених медичних операцій, перебуванні протягом тривалого часу на стаціонарному лікуванні та продовження амбулаторним лікуванням, втратою можливості вести активний спосіб життя, порушенні звичного життєвого укладу. Враховуючи викладені вище обставини, принцип розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов в частині визначення розміру грошового відшкодування за завдану потерпілому ОСОБА_4 моральну шкоду необхідно задовольнити частково, та визначити таку в розмірі 45000грн.

Відповідно до вимог ст. 26-1 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Оскільки суд дійшов висновку, що з відповідача ТДВ СК „Альфа-Гарант" на користь позивача ОСОБА_4 необхідно стягнути відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 3974,62 грн., розмір відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з цього відповідача становить 5% від даної суми матеріального відшкодування, а саме, 198,73 грн.

Із пояснень сторін, показань свідка ОСОБА_6, яка є дочкою позивача ОСОБА_4, матеріалів справи суд дійшов висновку, що кошти в сумі 21680 грн., які зазначені в розписці від 26.07.2014 як кошти на лікування, включають в себе відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 5526,04 грн., понесені потерпілим та його сім'єю до написання розписки, та відшкодування моральної шкоди у решті суми.

Так, свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання про те, що її батько ОСОБА_4 на даний час постійно знаходиться вдома та продовжує лікування. Винуватець ДТП відповідач ОСОБА_2 безпосередньо після ДТП обіцяв відшкодувати завдану шкоду, проте після написання розписки від 26.07.2014 перестав виконувати свою обіцянку. В суму коштів 21680 грн. включено вартість витрат на лікування, в цю суму входили дороговартісні медичні губки, проте касових чеків, чи інших документів про вартість таких не збереглись. Вказала, що відшкодування моральної шкоди в цю суму не входить.

Разом з тим, із матеріалів справи встановлено, що до моменту написання розписки від 26.07.2014 сім'єю ОСОБА_4 понесено документально підтверджені витрати на лікування на суму 5526,04 грн. (а.с.72-77 кримінального провадження). Інші витрати, про які стверджує представник позивача та свідок ОСОБА_6, не підтверджено належними доказами. При цьому, суд взяв до уваги той факт, що правовідносини, які склались між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, виникли з приводу заподіяння шкоди потерпілому внаслідок ДТП, а тому на переконання суду, вказівка в розписці від 26.07.2014 про отримання від ОСОБА_2 коштів на лікування за відсутності належного підтвердження про витрату до моменту написання такої розписки всієї суми коштів, що в такій зазначена, може свідчити в цьому випадку про відшкодування частково і моральної шкоди.

Крім цього, згідно з довідкою від 13.01.2016 підрозділу „Господарська служба" регіональної філії ПАТ „Українська залізниця" „Львівська залізниця" з заробітної плати ОСОБА_2 на виконання виконавчого листа, виданого Сихівським районним судом м. Львова за вироком від 26.02.2015, утримано суму боргу у розмірі 4790,86 грн., що не поставлено під сумнів сторонами у справі (а.с. 295 кримінального провадження).

Таким чином, позовні вимоги до ОСОБА_2 необхідно задовольнити частково та стягнути з останнього відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 500 грн., що є франшизою за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Крім цього, необхідно стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 23856,45 грн., що є результатом наступного розрахунку: 45000 грн. (загальна суму відшкодування моральної шкоди) - 16153,96 грн. (різниця між сплаченими 21680 грн. за розпискою та сумою відшкодування матеріальної шкоди, понесеної на лікування до моменту написання розписки, а саме 5526,04 грн.) - 198,73 грн. (розмір відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню зі страхової компанії) - 4790,86 грн. (сума коштів, утриманих з зарплати ОСОБА_2 до моменту скасування вироку в частині цивільного позову).

У задоволенні решти позовних вимог із вищевказаних підстав необхідно відмовити.

Керуючись статтями 11, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, статтями 22, 26-1 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статтями 10, 11, 60, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія „Альфа-Гарант", про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія „Альфа-Гарант" на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 3974,62 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 198,73 грн., а всього 4173 (чотири тисячі сто сімдесят три) гривні 35 (тридцять п'ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 500 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 23856,45 грн., а всього 24356 (двадцять чотири тисячі триста п'ятдесят шість) гривень 45 (сорок п'ять) копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.