22-ц/775/428/2016(м)
Головуючий в 1 інстанції Сараєв І.А.
Доповідач: Зайцева С.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„12 " травня 2016 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Пономарьової О.М.,Попової С.А.

за участю секретаря : Брежнєва Д.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 березня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум » до ОСОБА_3,ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство « Банк Форум » (далі-ПАТ «Банк Форум) звернулося до суду з вказаним позовом до відповідачів, посилаючись на те,що між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0329/08/15-А, за умовами якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 50 673 доларів США для придбання автомобіля зі сплатою 13 % річних з кінцевим терміном повернення кредитних коштів, згідно додаткових угод, до 14 серпня 2018 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов*язань по кредитному договору відповідачем ОСОБА_1 з банком 14 серпня 2008 року укладено договір поруки № 0329/08/15-А (П),та додаткова угода,згідно якого поручитель взяв на себе відповідальність за неналежне виконання ОСОБА_3 кредитного договору .

Відповідачі порушили прийняті на себе зобов*язання,у зв*язку з чим станом на 26 листопада 2014 року виникла заборгованість у розмірі 30 811,46 доларів США яка складається із : суми заборгованості за кредитом 20 755 доларів США; суми заборгованості за процентами 5 891,78 доларів США; суми пені з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами 4 164,68 доларів США.,яку просили стягнути в солідарному порядку із відповідачів .

Рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 09 березня 2016 року позов ПАТ « Банк Форум » задоволено частково : стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 0329/08/15-А від 14 серпня 2008 року у розмірі 20 755 доларів США,суму заборгованості за процентами у розмірі 5 891,78 доларів США ,суму пені із розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами у розмірі 3 755,93 доларів США ,а всього 30 402 ,71 доларів США ,що еквівалентно за курсом НБУ - 455 128 грн.57 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1827 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1827 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати,ухвалити нове,яким застосувати позовну давність до вимог банку про стягнення пені та у задоволенні позову банку до ОСОБА_1 відмовити у зв*язку з припиненням поруки.

Свої доводи обґрунтовує тим,що судом першої інстанції порушено вимоги матеріального та процесуального права. У справі відсутній протокол автоматизованого розподілу судової справи ,справа вирішена неповноважним судом ,що є підставою для скасування рішення суду. Крім того, у судовому засіданні 09 березня 2016 року представником відповідачів ОСОБА_5 була подана заява про застосування позовної давності до вимог банку про стягнення пені .Суд не виклав у рішенні мотивів ,у зв*язку з чим він відхилив доводи представника відповідачів про те,що пеня розрахована банком за межами позовної давності. Розмір пені суд зменшив на 408,75 дол.США з посиланням на ст.2 Закону України « Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції « ,при цьому розрахунок стягнутої суми у рішенні не навів . У судовому засіданні 09 березня 2016 року представник відповідачів, заперечуючи проти позову банку ,посилався на припинення поруки ,та наполягав на тому,що не може бути солідарного стягнення суми заборгованості з відповідачів ,оскільки боржник ОСОБА_3 з 21 серпня 2012 року не виконував своїх зобов*язань по кредитному договору .Відповідно п.4.1 договору поруки сторонами визначено ,що порука припиняється : з припиненням зобов*язань за кредитним договором,якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов*язання за кредитним договором не пред*явить вимоги до поручителя. Вважає,що порука припинилась ,оскільки і письмова вимога банку від 13 жовтня 2014 року і позов до суду банком до поручителя пред*явлено через 2 роки.

У судовому засіданні апеляційного суду представники відповідачів ОСОБА_2,ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної скарги.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ПАТ « Банк Форум» ,що діє за довіреністю ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу відхилити.

У судове засідання апеляційного суду відповідачі ОСОБА_3,ОСОБА_1 не з*явилися, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи,надали суду заяви про можливість розгляду справи у їх відсутність (т.2. а.с.2,3).

Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи , не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача,пояснення представників сторін , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим,ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

На думку апеляційного суду оскаржуване судове рішення відповідає вимогам процесуального і матеріального закону ,тому підстав для його скасування немає.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).Відповідно ч.1,2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов*язання, забезпеченого порукою,боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники,якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі,що і боржник,включаючи сплату основного боргу,процентів,неустойки,відшкодування збитків,якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено,що між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0329/08/15-А, за умовами якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 50 673 доларів США для придбання автомобіля зі сплатою 13 % річних з кінцевим терміном повернення кредитних коштів по 14 серпня 2015року (т.1 а.с.8-9).

08 вересня 2009 року до кредитного договору укладено додаткову угоду № 1, згідно якої внесено зміни до п. 2.3 кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами (т.1.а.с.10).

05 листопада 2010 року до кредитного договору укладено додаткову угоду № 2, згідно якої внесено зміни до п. 1.2, 2.1-2.3, 2.7, 3.3.2 кредитного договору ,в тому числі щодо кінцевого терміну повернення кредитних коштів до 14 серпня 2018 року (т.1.а.с.12-13).

З метою забезпечення виконання грошових зобов*язань по кредитному договору відповідачем ОСОБА_1 з банком 14 серпня 2008 року укладено договір поруки № 0329/08/15-А (П),згідно якого поручитель взяв на себе відповідальність за неналежне виконання ОСОБА_3 кредитного договору (т.1.а.с.14).

05 листопада 2010 року до договору поруки укладено додаткову угоду № 1, згідно якої внесено зміни до п. 1.1 договору поруки,а саме кінцевого терміну повернення кредитних коштів до 14 серпня 2018 року (т.1.а.с.15).

Відповідно до п.3.2.2 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов*язань за кредитним договором.

Згідно розрахунку станом на 26 листопада 2014 року загальна сума заборгованості становить 30 811,46 доларів США,що за курсом НБУ становить 461 341,84 грн., та складається із :

- суми заборгованості за кредитом 20 755 доларів США: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів 6 397,75 -еквівалент в гривні 95 793,91; поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів 14 357,25-еквівалент в гривні 214 971,99 ;

- суми заборгованості за процентами 5 891,78 доларів США: прострочена заборгованість за нарахованими процентами 5 704,41-еквівалент в гривні 85 412,48 ;поточна сума заборгованості за нарахованими процентами 187,37-еквівалент в гривні 2 805,50;

- суми пені з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами 4 164,68 доларів США-еквівалент в гривні 62 357,95 (т.1.а.с.28,30 ) .

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ « Банк Форум» ,суд першої інстанції виходив з того, що позичальник не виконував взяті на себе зобов*язання за кредитним договором, унаслідок чого утворилась кредитна заборгованість, тому наявні підстави для стягнення заборгованості в тому числі і з поручителя, у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України. При вирішенні питання щодо стягнення суми пені , суд першої інстанції керувався вимогам ст.2 Закону України « Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції « та дійшов висновку про те, що пеня у розмірі 408 ,75 доларів США нарахована банком за період з 23 квітня 2014 року по 25 листопада 2015 року стягненню не підлягає.

Погоджуючись в цілому з таким висновком суду ,апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Відповідно ч.3 ст.11-1 ЦПК України визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу під час реєстрації відповідних документів.

Як вбачається з матеріалів справи ,позовна заява ПАТ «Банк Форум » до ОСОБА_3,ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зареєстрована судом першої інстанції 27 листопада 2014 року.

Відповідно до п.4.1.1. Положення про автоматизовану систему документообігу суду ,затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (зі змінами і доповненнями ) (далі-Положення) після автоматичного розподілу судових справ автоматизованою системою відповідальна особа передає судові справи визначеному автоматизованою системою головуючому судді,судді-доповідачу .

Відповідно до п.2.3.31 Положення результатом автоматизованого розподілу судових справ є протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідного суду (додаток 1), що автоматично створюється автоматизованою системою. Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями роздруковується ,підписується та додається до матеріалів судової справи.

Посилання в скарзі представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на порушення судом вимог п.2.3.31 Положення є безпідставним ,оскільки вказаний пункт Положення набрав чинності з дня його затвердження Радою суддів України від 02 квітня 2015 року № 25.

Ствердження апелянта про порушення норм процесуального права та розгляд і вирішення справи неповноважним судом спростовуються матеріалами справи .

У ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Так, пунктом 4.1. кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів ,позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 процентів за кожен день прострочення ,що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів.Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Таким чином, пеня - це санкція, яка нараховується від першого дня прострочення виконання зобов'язання й до того дня, доки зобов'язання не буде виконане.

Як загальна, так і спеціальна позовна давність має диспозитивний, а не імперативний характер застосування.

Норми ч. 3 ст. 267 ЦК України поширюються як на загальну, так і спеціальну позовну давність.

Отже, лише за наявності заяви сторони може застосовуватися позовна давність як загальна, так і спеціальна.

Разом з тим, представник відповідачів ОСОБА_5 в суді першої інстанції подав заяву про застосовування позовної давності (т.1.а.с.201-202).

Відповідно до вимог ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

За загальними вимогами процесуального права, обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру збитків, наявності доказів, що їх підтверджують).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених позивачем ,дослідивши усі докази,які містяться у матеріалах справи,перевіривши розрахунок заборгованості по пені,наданий позивачем,зокрема період ,за яким позивачем нараховано пеню та її розмір ,апеляційним судом встановлено,що сума пені із розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами нарахована позивачем за період з 26 листопада 2013 року по 25 листопада 2014 року у розмірі 4164,68 доларів США-еквівалент в гривні 62 357,95 ( т.1.а.с.30).

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом 27 листопада 2014 року,то нарахування пені має проводитись з 27 листопада 2013 року по 27 листопада 2014 року. З огляду на зазначене ,суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_7 про застосування позовної давності до вимог банку в частині стягнення пені, правильно виходив з того,що заявлене клопотання є необґрунтованим .

Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов*язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов*язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов*язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів ,на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р м.Маріуполь віднесено до вказаного переліку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі зареєстровані та мешкають в м. Маріуполі Донецької області (т.1. а.с. 20-25).

Враховуючи ,що сума пені у розмірі 6 118 грн.99 коп.,що становить 408,75 доларів США, нарахована після 14 квітня 2014 року особам,які зареєстровані у населеному пункті ,у якому проводилась антитерористична операція ,у такому випадку нарахування пені забороняється законом.

Відповідно до ч.2 ст.307 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

В межах доводів апеляційної скарги ,відсутність розрахунку стягнутої суми у рішенні,на думку апеляційного суду,не вплинуло на правильність прийнятого рішення . Крім того,способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення (ст.220 ЦПК України ) .

Таким чином, суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення суми пені правильно зазначив ,що нарахована пеня у розмірі 408,75 доларів США - еквівалент 6 118 грн.99 коп. (100,84 +84,99+72,49+57,11+45,07+29,74+16,19+2,32 ) за період з 23 квітня 2014 року по 25 листопада 2014 року стягненню не підлягає. 4164,68 - 408,75 = 3755,93 . Враховуючи вимоги ст.192 ЦК України,ч.ч.1,3 ст.533 ЦК України, Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» до стягнення сума пені становить 56 226 грн.27 коп. ( 20 755 доларів США -еквівалент 310 702 грн.35 коп.+ 5 891,78 доларів США -еквівалент 88 199грн.95коп.+ 3 755,93 доларів США- еквівалент 56 226 грн.27коп.=30 402 ,71 доларів США -еквівалент - 455 128 грн.57 коп.).

Доводи апеляційної скарги про припинення поруки не є слушними.

Як вбачається з матеріалів справи на забезпечення виконання умов вищезазначеного кредитного договору, 14 серпня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки . 05 листопада 2010 року до договору поруки укладено додаткову угоду № 1, згідно якої внесено зміни до п. 1.1 договору поруки,а саме кінцевого терміну повернення кредитних коштів до 14 серпня 2018 року .

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов*язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов*язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов*язання до настання строку виконання, визначеного договором.

Разом із тим за положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов*язання не пред*явить вимоги до поручителя.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов*язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов*язань за цим договором строк пред*явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов*язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов*язання в повному обсязі або у зв*язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 жовтня 2014 року ПАТ «Банк Форум» надіслав поручителю ОСОБА_1 вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором протягом 30 днів , тобто до 13 листопада 2014 року (а.с.16-17-18).

Відповідно до п.4.1 договору поруки сторони визначили, що порука припиняється: з припиненням зобов*язань за кредитним договором; якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов*язання за кредитним договором не пред*явить вимоги до поручителя (а.с.14).

Пред*явивши вимогу про дострокове виконання зобов*язання, ПАТ «Банк Форум» змінило строк виконання основного зобов*язання,тому днем настання строку виконання основного зобов*язання, з якого починається відлік річного строку для пред*явлення кредитором вимоги до поручителя, є 13 листопада 2014 року, а припинення поруки відповідно до вимог ч. 4 ст.559 ЦК України - 13 листопада 2015 року.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-3цс13 від 13 лютого 2013 року, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов*язковою для усіх судів України.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Банк Форум» звернувся до суду з позовом до відповідачів,в тому числі і до поручителя, 27 листопада 2014 року, тобто в строк, визначений п. 4.1 договору поруки.

З урахуванням наведених мотивів щодо обрахування строку дії поруки, апеляційний суд вважає, що порука ОСОБА_1 за договором поруки від 14 серпня 2008 року не припинилась.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що і письмова вимога банку від 13 жовтня 2014 року і позов до суду банком до поручителя пред*явлено через 2 роки від дати невиконання своїх зобов*язань по кредитному договору ОСОБА_3 з 21 серпня 2012 року є необгрунтованими.

Як вбачається зі змісту додаткової угоди № 1 від 05 листопада 2010 року до договору поруки від 14 серпня 2008 року, сторони дійшли згоди викласти пункт 1.1 договору поруки в новій редакції. При цьому пункт 4.1. договору поруки від 14 серпня 2008 року було залишено без змін (т.1. а.с.14,15).

За таких обставин, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Банк Форум » про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3,ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором обґрунтовані .

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими для вирішення спірного питання. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до частини першої статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення апеляційний суд не вбачає.

Виходячи зі змісту ст.313 ЦПК України ,ухвала-це судове рішення апеляційного суду,постановлене при розгляді справи по суті у випадках,передбачених ч.1.ст.314 ЦПК України.

При відкритті апеляційного провадження ОСОБА_1 за її клопотанням відстрочена сплата судового збору в розмірі 4019,40 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 березня 2016 року до закінчення апеляційного розгляду справи та ухвалення судового рішення у справі (т.1. а.с. 228) .

Відповідно наданого оригіналу квитанції ОСОБА_1 проведена оплата судового збору в розмірі 4019 грн.(т.2. а.с.11) , недоплачена сума судового збору становить сорок копійок (4019,40 грн.-4019 грн.=0,40 грн .).

За таких обставин, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України із ОСОБА_1 на користь держави належить стягнути недоплачений судовий збір у розмірі сорок копійок .

Керуючись ст.ст. 307,308,313,315 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 березня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,яка народилася в місті Маріуполі Донецької області,ідентифікаційний номер НОМЕР_1,яка зареєстрована за адресою :АДРЕСА_1 на користь держави недоплачений судовий збір у розмірі сорок копійок .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

Судді: