Головуючий суду 1 інстанції - Озеров В.О.
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 431/1192/16-ц
Провадження № 22ц/782/715/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді - Коротенка Є.В.,

суддів: Фарятьєва С.О., Луганської В.М.

за участю секретаря - Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Млін-Сервіс» на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 06 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу дійсним та визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу дійсним та визнання права власності на автомобіль.

При цьому позивач зазначив, що 15.12.2011 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки CHEVROLET, модель NIVA 21230, тип ТЗ легковий (універсал), 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який за згодою сторін оформлено у вигляді довіреності. На підтвердження цього договору купівлі-продажу ОСОБА_3 надав розписку, згідно з якою 15.12.2011 року він продав ОСОБА_2 автомобіль за 4000 доларів США. Зазначена довіреність була нотаріально посвідчена, видана строком на 10 років і відповідно до неї позивач набув право, крім іншого, знімати транспортний засіб з обліку та відчужувати цей автомобіль. Також відповідач передав покупцю технічний паспорт на автомобіль і ключі від нього.

Крім цього у розписці від 15.12.2011 року відповідач зобов'язався перереєструвати автомобіль у Старобільському МРЕВ на позивача за першою вимогою і не пізніше 1 року з моменту підписання даної розписки. Оскільки ОСОБА_3 ухиляється від свого обов'язку щодо переоформлення транспортного засобу, ОСОБА_2 звернувся з зазначеним позовом до суду та просив:

- визнати дійсним договір купівлі - продажу автомобіля марки CHEVROLET, модель NIVA 21230, тип ТЗ легковий (універсал), 2005 року випуску укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

- визнати за ним право власності на автомобіль марки CHEVROLET, модель NIVA 21230, тип ТЗ легковий (універсал), 2005 року випуску;

- звільнити з-під арешту та заборони на відчуження автомобілю марки CHEVROLET, модель NIVA 21230, тип ТЗ легковий (універсал), 2005 року випуску, накладений Артемівським районним судом м. Луганська 17.04.2012 року та Артемівським відділом ДВС Луганського МУЮ по виконавчому провадженню №35738103.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 06.04.2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу дійсним та визнання права власності були задоволені у повному обсязі.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, особа, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про їх права та обов'язки - ТОВ «Млін-Сервіс», звернулось до суду з апеляційною скаргою на нього, вважає рішення незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просило зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Сторони та представник апелянта до судового засідання Апеляційного суду Луганської області не з'явились, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином (а.с.96, 114-115, 125, 130, 131). При цьому колегія суддів приймає до уваги положення абз.5 ч.5 ст.74, ч.1 ст.77, ч.1 ст.303-1 ЦПК України, а також наявність в матеріалах справи заяви відповідача про небажання приймати участь у судовому розгляді справи (а.с.18).

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає апеляційну скаргу ТОВ «Млін-Сервіс» такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної цивільної справи колегія суддів приймає до уваги положення ч.1 ст.303 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб'єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб'єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Разом з тим, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності.

Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову).

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Саме така думка міститься і у правовій позиції, що закріплена у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у цивільній справі № 6-688цс15.

У справі, яка переглядається, вбачається, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався, цей автомобіль не знятий з облікув уповноваженому органі МВС та зареєстрований за відповідачем.

При таких обставинах колегія суддів Апеляційного суду Луганської області, з огляду на положення ч.1 ст.360-7 ЦПК України, приймаючи до уваги, що видача довіреності на право володіння, користування та розпорядження автомобілем та написання розписки відповідачем не свідчить про належне укладення договору купівлі-продажу автомобіля, приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу дійсним та визнання за позивачем права власності на спірний автомобіль.

При цьому колегія суддів також приймає до уваги, що на час ухвалення оскаржуваного судового рішення спірний автомобіль CHEVROLET, модель NIVA 21230, тип ТЗ легковий (універсал), 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, перебував під арештом та знаходився у розшуку (а.с.11-12), який був знятий рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 06 квітня 2016 року без жодного обґрунтування та без наявності правових підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, згідно із п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України - невідповідність висновків суду обставинам справи, а відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України - порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду на наведені обставини, а також з урахуванням положень п.п.2-4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне рішення Старобільського районного суду Луганської області від 06.04.2016 року скасувати, ухваливши нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу транспортного засобу дійсним та визнання права власності відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 314,316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Млін-Сервіс» задовольнити.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 06 квітня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу дійсним та визнання права власності відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення, однак його може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції: Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: