Справа № 289/1518/16-ц
Номер провадження 2/289/906/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2016 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - СвінцицькогоЛ.В.,

при секретарі Пергун Р.Ю.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радомишлі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Облітківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у виді земельної ділянки площею 4,26 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Облітківської сільської ради, а тому у позивача виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі їй відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з невідповідностями в документах, тому позивач змушена звернутись до суду, із заявою про визнання за нею права власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без їх участі.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності,суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 була власником Державного акту на земельну ділянку серії НОМЕР_1 площею 4,26 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Облітківської сільської ради.

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_2 баба позивача ОСОБА_2 померла у віці 89 років в с. Дитинець, Радомишльського району, Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, яке видане виконавчим комітетом Облітківської сільської ради ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також встановлено в судовому засіданні те, що ОСОБА_2, на випадок своєї смерті залишила заповіт, від 10.08.2006 року посвідчений секретарем виконавчого комітету Облітківської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, зареєстрований в реєстрі за номером 20, в якому заповідала земельну ділянку площею 4,26 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Облітківської сільської ради, ОСОБА_1.

Спадщину позивачка прийняла шляхом користування земельною ділянкою.

Відповідно до листа Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області від 07.10.2016 № 819/02-14, крім померлої ОСОБА_2 разом з спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрований на день смерті спадкодавця та протягом 6 місяців після її смерті, а також станом на 07.10.2016 свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 Радомишльською державною нотаріальною конторою не видавались.

Як видно з матеріалів справи, набути вищезазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, позивач не може через невідповідності в правовстановлюючих документах, а саме у державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 15.12.2004 року вказана площа 4,26 га, а у Витязі з Державного земельного кадастру на земельну ділянку № НВ-016 від 23.08.2016року, зазначена площа 4,2568 га, а у відповідності до ст.47 ЗУ «Про нотаріат» такі правовстановлюючі документи вважаються недійсними і не можуть бути прийняті для вчинення нотаріальних дій.

У зв'язку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє її позовні вимоги.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги»

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалась позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивачів на спадкове майно захистити неможливо, суд її позовні вимоги задовольняє.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 327, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку площею 4,2568 га, з кадастровим номером: НОМЕР_3 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Облітківської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, вартістю 25 974, 64 грн. що належала ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації від 24 травня 2004 року № 94.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів починаючи з дня його проголошення.

Суддя Л. В. Свінцицький