Справа № 635/1716/15-ц
Провадження № 2/635/282/2016
ЗА О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Полєхіна А.Ю.
за участю секретаря судового засідання Письменної В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі ПАТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з вказаним позовом.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 17 грудня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ПАТ «Альфа-Банк» права вимоги до кредитних договорів укладених між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами.
Згідно вищезазначеного договору відбулося відступлення Права вимоги за договором про іпотечний кредит №К-12/306 від 07 лютого 2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1
07 лютого 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладено договір про іпотечний кредит №К-12/306.
Крім того, у звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту ОСОБА_1 нарахована неустойка, розмір якої станом на 01 січня 2015 року становить 166,84 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 2630,83 грн.
В забезпечення виконання кредитних зобовязань 07 лютого 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № П-12/308, за умовами якого останній взяв на себе зобовязання відповідати в повному обсязі перед Банком за виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором № К-12/306 від 07 лютого 2008 року.
Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_1 кредитних зобовязань, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № К-12/306 від 07 лютого 2008 року, яка станом 01 січня 2015 року складає 446991,61 грн. та судові витрати з судового збору в розмірі 3654,00 грн.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_3, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи /а.с. 164/, не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання повторно не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст. 122 ЦПК України, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями, наявними в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності та письмових заперечень проти позову суду не надали.
Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У зазначеному кредитному договорі та графіку погашення кредиту визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобовязань та інші. Зі змісту даного кредитного договору вбачається, що ОСОБА_1 підтвердила своїм особистим підписом, що ознайомилася і згодна з умовами та правилами надання банківських послуг, а також з графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши на підставі анкети-заяви на отримання кредиту ОСОБА_1 грошові кошти /а.с. 15/.
Відповідно до п. 2.4. договору погашення кредиту та процентів за ним здійснюється позичальником щомісячно у відповідності до графіку, який є невідємною частиною цього Договору.
Згідно п. 5.3.4. умов договору банк має право відступити право вимоги за цим Договором з наступним повідомленням Позичальника протягом 5 днів з моменту укладення договору з цього приводу про особу нового Кредитора.
Частиною 6 умов договору передбачена відповідальність сторін, у тому числі, і сплата штрафу відповідачем за невиконання зобовязань за договором.
Відповідно до п. 7.1. договору: договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного повернення позичальником кредиту, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та до повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобовязань, прийнятих ним на себе згідно умов цього договору /а.с. 7/.
17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір відступлення прав вимоги, згідно умов якого датою передання прав вимоги є дата фактичного підписання сторонами реєстру позичальників; реєстром позичальників є перелік необхідних даних щодо позичальників та прав вимоги наведені в Додатку №1 до цього Договору. Підписання сторонами реєстру позичальників засвідчує передачу (відступлення) прав вимоги первісним кредитором ОСОБА_4 Кредитору.
Відповідно до п. 2.2. умов вказаного договору, внаслідок передачі (відступлення) Кредитного портфеля за цим договором, новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобовязань, правом звернення стягнення за зобовязаннями позичальників, та іншими правами за кредитними договорами та договорами забезпечення Права вимоги за забезпеченням, що випливають з договорів, укладених в письмовій формі без нотаріального посвідчення, передаються новому кредитору на підставі договору.
Відповідно до п.4.1 умов договору, відступлення прав вимоги первісним кредитором новому кредитору, набуття права вимоги та заміна кредитора за правами вимоги на нового кредитора набувають чинності у день укладення договору, за умови належного оформлення сторонами ( підписання та скріплення відбитком печатки сторін) реєстру позичальників.
Згідно п.8.1, 8.6 умов договору первісний кредитор зобов'язаний передати новому кредитору документацію за правами вимоги за кредитами та правами вимоги в порядку, встановленому цим розділом, кожен факт передачі документації новому кредитору документується актом приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін за формою, що наведена у додатку № 3 до договору».
Таким чином Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило, а Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» прийняло право вимоги за кредитним договором № К-12/306 від 07 лютого 2008 року.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором.
У відповідності до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.
Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, здійсненого позивачем, відповідачу станом на 01 січня 2015 року був нарахований штраф за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 166,84 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 2630,83 грн. /а.с. 24/.
Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Загальна сума заборгованості за договором про іпотечний кредит №К-12/306 від 07 лютого 2008 року складає 446991,61 грн.
На час розгляду справи судом, ОСОБА_1 не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Як вбачається з матеріалів справи, 11 лютого 2015 року на адресу ОСОБА_1 направлено письмову вимогу про дострокове повернення кредиту /а.с. 40/.
Враховуючи, що ОСОБА_1 взятих на себе кредитних зобов'язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконує, суд вважає позовні вимоги ПАТ «Альфа- Банк» в частині стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, в забезпечення виконання кредитних зобовязань 07 лютого 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № П-12/308, за умовами якого останній взяв на себе зобовязання відповідати в повному обсязі перед Банком за виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором № К-12/306 від 07 лютого 2008 року.
Пунктом 5.3. договору поруки передбачено, що цей договір вступає в дію з моменту підписання його сторонами та діє до повного погашення зобовязання за кредитним договором, в забезпечення якого надано поруку, а також договорів про внесення змін до нього.
Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.
Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Зі змісту наведеної правової норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником.
Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (як правило, грошового).
Положеннями ч.ч.1, 2 ст. 554 ЦК України закріплено, що у разі порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.
Разом з тим, на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2015 року припинено договір поруки №П-12/308 від 07 лютого 2008 року укладений між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) правонаступником за усіма правами якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» та ОСОБА_2 у забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1В за Договором про іпотечний кредит №К-12/306 від 07 лютого 2008 року. Дане рішення набрало законної сили 22 грудня 2015 року /а.с. 144-147/.
За змістом ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
В звязку з тим, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» та ОСОБА_2 договір поруки №П-12/308 від 07 лютого 2008 року припинив свою дію на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили 22 грудня 2015 року, позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 як поручителя задоволенню не підлягають.
Питання про стягнення понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме позивачу суд присуджує з ОСОБА_1 понесені ним і документально підтверджені судові витрати з судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209,212-215,224-226 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В інший частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання відповідачем заяви про його перегляд, подання апеляційної скарги позивачем, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів апеляційної скарги.
Суддя - А.Ю. Полєхін