АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/1616/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2397/16Головуючий у 1-й інстанції Даценко В. М. Доповідач ап. інст. Корнієнко В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Корнієнка В.І.

Суддів: Бондаревської С.М., Омельченко Л.М.,

при секретарі -Діхтяр Т.М.

за участю: позивача ОСОБА_2, представника відповідачів ОСОБА_3, представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 липня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Другої Лубенської державної нотаріальної контори, з участю третьої особи - ОСОБА_7, про визнання недійсним договору дарування,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 липня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Другої Лубенської державної нотаріальної контори, з участю третьої особи - ОСОБА_7, про визнання недійсним договору дарування- відмовлено.

З даним рішенням не погодилася позивач та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, в зв'язку з порушенням судом норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що технічний паспорт на житловий будинок від 24 липня 2015 року виготовлений з порушенням, оскільки домоволодіння відповідача містить самочинні побудови. З цих же підстав вказує і на незаконність інвентаризаційних документів, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 договору дарування.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, що з'явились в судове засідання приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 18 вересня 1996 року ОСОБА_5 набула у власність 2/5 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Іншими співвласниками вказаного будинку були: позивач, якій належали 13/50 частин, та ОСОБА_7, якій належали 17/50 частин будинку.

Далі встановлено, що рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 27 серпня 2008 року № 253 ОСОБА_5 було надано дозвіл на будівництво нового будинку за адресою: АДРЕСА_1. При цьому, накладено зобов?язання питання з належною частиною старого будинку вирішити (за згодою сторін співвласників) після завершення будівництва нового будинку.

Окрім цього, рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 25 лютого 2009 року №52 співвласниці ОСОБА_7 також дозволено будівництво на території садиби. При цьому частину її старого будинку зобов?язано знести за згодою співвласників разом з деякими господарчими будівлями.

У 2009 році ОСОБА_7 знесла свою частину будинку.

Відповідно до рішення Апеляційного суду Полтавської області від 28 липня 2014 року у справі № 1618/3974/12 між співвласниками ОСОБА_5 та ОСОБА_7 встановлено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1.

Цим же рішенням встановлено, що частина будинку позивача знаходиться на приватизованій нею земельній ділянці.

Також судом встановлено, що 17 листопада 2015 року ОСОБА_5 згідно договору подарувала ОСОБА_6 2/5 частин жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1, який складається з: житлового будинку 2А-1» житловою площею 68,2 м2, житлової прибудови «А?-1», незакінченого будівництва 2У», погребу «И», погребу «Ф», вбиральні «Г», літньої кухні «Ж», вбиральні «М», сараю «Н», літнього душу «О», сараю «Ш», сараю «ш1», вимощення «І», огорожі №1, огорожі № 11, водогону №12, огорожі №3, воріт №4, воріт №5, огорожі №9.

Вирішуючи спірні правовідносини, місцевий суд правомірно виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За правилами ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Судом встановлено, що в рішенні виконкому Лубенської міської ради від 27 серпня 2008 року № 253 жодним чином не йшлося про знесення частини старого будинку, а лише зобов?язано вирішити питання щодо нього після завершення нового будівництва.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 пропонувала позивачу придбати її частину будинку. Даний факт підтверджується копіями листів.

Встановлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду від 17 червня 2013 року та у висновку судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі № 1618/3972/2012 від 07 травня 2013 року, міститься ствердження факту, що всіма співвласниками здійснювалось самочинне будівництво окремих об'єктів.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі № 1618/3972/2012 від 07 травня 2013 року в домоволодінні по АДРЕСА_1 самочинно збудовані: реконструйований житловий будинок літ. «А-1», прибудова до житлового будинку літ. «А1-1», прибудова до житлового будинку літ «А2-1», прибудова до житлового будинку літ «а5». Без дозволу органу виконавчої влади переплановані в житловому приміщенні «А-1», приміщення 2-3, 2-4.

Однак, як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1, складеного 24 липня 2015 року, а також інформаційної довідки БТІ від 24 липня 2015 року, об'єкти самочинного будівництва відсутні. При цьому в примітці до інформаційної довідки послідовно перераховані всі об'єкти та проведено аналіз законності їх будівництва.

З урахуванням викладеного місцевий суд дійшов вірного висновку про недоведеність факту, що на момент укладання угоди на території домогосподарства були об'єкти самовільного будівництва.

Також, судом встановлено, що порушення своїх прав у зв'язку з будівництвом ОСОБА_2 вбачає у тому, що залишається не знесеною частина старого будинку із самовільними прибудовами; ОСОБА_6 набула у власність майно, яке не було відображено в свідоцтві про право на спадщину матері; позивача, як співвласника будинку не поставили до відому про укладення договору дарування; ОСОБА_6 вимагає земельного сервітуту для обслуговування своїх самовільних прибудов.

На підставі вищевикладеного, встановивши, що позивач проживає в автономній частині будинку по АДРЕСА_1, яка знаходиться на приватизованій нею земельній ділянці, і при цьому спір щодо нерухомого майна або земельних ділянок між сторонами відсутній, з урахуванням наданих позивачем доказів, місцевий суд обгрунтовано не знайшов підстав вважати права ОСОБА_2 порушеними.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції, виходячи з вищенаведеного.

На підставі вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 липня 2016 року не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ В.І. Корнієнко

Судді: /підпис/С.М. Бондаревська /підпис/Л.М. Омельченко

КОПІЯ

ВІРНО: Суддя апеляційного суду

Полтавської області ________ В.І. Корнієнко