УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КолодійчукВ.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 та зобов'язати Синельниківський районний сектор ДМС України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_3

Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовано тим, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 27 лютого 2014 року був розірваний за рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Разом з цим, ОСОБА_3 проживав та зареєстрований у спірному будинку, однак з січня 2014 року, без поважної причини не проживає у спірному будинку, при цьому особисті речі відповідача у будинку відсутні.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

При ухваленні рішення, суд першої інстанції, виходячи із засад справедливості, розумності, обґрунтовано врахував вимоги ст. 405 ЦК України та ст. 156 ЖК УРСР, що виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування ним та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на нього, і припинення сімейних відносин із власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Також суд вірно посилався на норми ЖК України зазначивши, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а тому підстав для зняття з реєстраційного обліку відповідача у спірній квартирі не має, оскільки він не втратив право користування жилим приміщенням у спірній квартирі, при цьому останнім доведено не проживання у спірному будинку з поважних причин, які виникли за ініціативи позивача.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи стосуються переоцінки доказів, наданих сторонами, та не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук