АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 682/1328/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1990/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів Купельського А.В., Янчук Т.О

секретар Кошельник В.М.,

за участю: апелянта ОСОБА_1,

представника апелянта ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

встановила:

В травні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом та після уточнення позовних вимог просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 на утримання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 900 грн. щомісячно. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона з відповідачем є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який перебуває на утриманні позивача. На даний час відповідач кошти на утримання сина не надає, угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 26 травня 2016 року до досягнення ним повноліття. Вирішено питання про стягнення судового збору. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини в розмірі 600 гривень щомісячно. Апелянт посилається на те, що судом не враховано матеріальне становище відповідача, оскільки він на даний час не працює. Зазначає, що він бере участь в утриманні дитини, купуючи одяг і взуття.

Апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні ________________________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції ОСОБА_5

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія: 48, 50

апеляційну скаргу підтримали.

Позивач ОСОБА_3 повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявилася, причини неявки не повідомила.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконує, передбаченого ст.180 СК України, обов'язку по утриманню малолітнього сина, при тому, що за станом здоров'я і матеріальному становищу має таку можливість.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає з позивачкою.

Відповідач ОСОБА_1 не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання сина.

Відповідач є здоровою та працездатною особою, одержує нерегулярний і мінливий дохід.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.182, ч.1 ст.184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів судом першої інстанції враховано стан здоровя відповідача, відсутність на його утриманні інших осіб, а також те, що він є молодою особою працездатного віку, що не позбавляє відповідача можливості працевлаштуватися.

При цьому колегія суддів враховує, що незалежно від працевлаштування, наявності постійного доходу, відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Така особа не може бути визнана неспроможною сплачувати аліменти, якщо вона, будучи працездатною, не працює без поважних причин. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що він, будучи працездатним, не працює з поважних причин.

Колегія суддів, врахувавши наведені вимоги закону, приходить до висновку, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів забезпечить малолітній дитині достатній рівень життя, а тому відсутні підстави для зменшення такого розміру.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/ ОСОБА_6

Судді: /підпис/ ОСОБА_7

/підпис/ ОСОБА_8

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова