АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк Л. М.

суддів: Кулянди М.І.,Половінкіна Н.Ю.

секретар: Герман Я.І.

за участь: ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 9 вересня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладання заборони на відчуження майна, -

встановила:

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 9 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження майна.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати її та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову. Посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, районний суд правильно виходив з того, що позивачем не було надано

№ 22ц/794/1350/16 р. Головуючий у 1 інстанції Павлінчук С.С.

Категорія 27 Доповідач Перепелюк Л.М.

доказів того, що ОСОБА_3 в даний час має намір відчужувати спірну земельну ділянку.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи, а ухвала постановлена з урахуванням доказів, наданих позивачем та відповідно до норм процесуального права та розяснень, наведених Верховним судом України.

Так, відповідно до частини 1 статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Частиною 3 статті 151 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПКУ, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В пункті 3 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно пункту 4 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що згідно позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, з тих підстав, що є власником магазину, розташованого на ній.

Площа земельної ділянки 13 кв.м. незначно перевищує площу будівлі магазину(10,80 кв.м.), а тому з врахуванням цільового призначення ділянки - для торгівлі суд обґрунтовано вважав, що сумнівним є те, що відповідач зможе здійснити її відчуження третій особі, тим більше, що з часу набуття ним права власності, зокрема з 2008 року, в нього було достатньо часу реалізувати таку можливість.

Таким чином, з врахуванням того, що позивачем не було надано доказів того, що відповідач підшукує покупця для відчуження спірної земельної ділянки, а гіпотетична можливість такого відчуження є сумнівною з вищенаведених підстав, тобто не довів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднювати чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 обґрунтовано.

За таких обставин, ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 9 вересня 2016 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 09 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: