Справа № 405/7878/15-ц
27.01.2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді Плохотніченко Л.І.
за участю секретаря: Волошиної І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням
Позивач звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням зазначивши, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим першою державною Кіровоградською нотаріальною конторою 30 грудня 1989 року, вона є власником квартири АДРЕСА_1.
Разом з тим, в указаній квартирі зареєстрована її онука - відповідач по справі, яка в квартирі позивача фактично не проживає з 2002 року до теперішнього часу, але як зазначила позивач, відповідач проживає по АДРЕСА_2, разом з матір'ю.
З урахуванням вказаних обставин та вважаючи, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням, позивач з даним позовом звернувся до суду.
Представник позивача надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, розгляд справи здійснити без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, проте була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, причини неявки у судове засідання не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надала.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних матеріалів та доказів, заочно.
Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим першою державною Кіровоградською нотаріальною конторою 30 грудня 1989 року, позивач є власником ? частини будинку АДРЕСА_1.
Згідно з довідкою Кіровоградського технічного БТІ від 13.12.1989 року за ОСОБА_1 зареєстровано 1/2 частина будинку АДРЕСА_1.
У вказаній квартирі позивач зареєстрована, про що свідчить паспорт громадянина України, виданий Ленінським РВ УМВС України в Кіровоградській області від 30 вересня 1998 року, а також довідка квартального комітету № 24 Ленінського району м. Кіровограда від 6.11.2015 року, № 729.
Згідно з цією ж довідкою в квартирі АДРЕСА_1, яка належить позивачу на праві власності, зареєстрована відповідач.
Відповідно до запису в домовій книзі щодо будинку АДРЕСА_1, в квартирі позивача зареєстрована відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте в належній на праві власності позивачу квартирі фактично не проживає, про що свідчать матеріали справи (а. с. 5-7).
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності до п. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
У відповідності до п. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи ( ч. 1 ст. 224 ЦПК України).
З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що обставини викладені у позові знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є обґрунтованими, доведеними, а тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення даного позову.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 79, 88, 158, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 487, 20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко