Справа № 215/3326/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу

у складі:

головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

при секретарі - Янішевської М.М.

за участю представників,

позивача - ОСОБА_1

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №1 Тернівського районного суду м.Кривого Рогу справу за позовом ОСОБА_4 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВБАСРЕМОНТ» про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

01.08.2016 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» /далі ПрАТ/, Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВБАСРЕМОНТ» /далі ТОВ/, яким просить стягнути відповідно до ст.ст.153, 173, 237-1 КЗпП України по 50000 грн. моральної шкоди з кожного зх. Відповідачів, у звязку з отриманою виробничою травмою на виробництві, стійкою втратою професійної працездатності.

В обґрунтування вказує, що в період роботи в небезпечних умовах праці з ним стався нещасний випадок 17.12.2015 р. з вини посадових осіб ПрАТ та ТОВ, які не здійснювали належний контроль з охорони праці, відповідно до акту розслідування від 12.02.2016 р.

Згідно висновку МСЕК від 25.04.2016 р. позивачу встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 30 % та третя група інвалідності по 01.05.2017 р. Вважає, що йому не було забезпечено безпечних умов праці, він втратив працездатність. Виходячи з характеру поєднаної черепно-мозкової травми, забою головного мозку, переломів верхньої та нижньої щелепи, переломом та вивихом зубів, позивач обмежений в вирішенні своїх побутових потреб, реалізації своїх звичок та бажань, відчуває постійні головні болі, запаморочення, потребує протезування, що порушує його нормальні життєві звязки.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, вказує що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав тяжку травму в молодому віці, змінився характер його життя, потребує тривалого відновлення стану здоровя з вини посадових осіб відповідачів, які направили позивача виконувати роботу слюсаря без дотримання правил безпеки, перевірки робочого місця, де стався зсув гірничої маси при виконання вказаного виду робіт.

Представник ПрАТ ОСОБА_2 позов не визнав, вказує, що позивач є робітником ТОВ, де працював на посаді слюсаря, посадові особи вказаного підприємства зобовязані були дбати про безпеку працівника. Крім того сам ОСОБА_4 повинен був бути обережним при виконанні робіт з підвищеною небезпекою, та дбати про власну безпеку.

Представник ТОВ ОСОБА_3 позов не визнав, надав письмові заперечення згідно яких у позивача відсутні законні підстави для відшкодування моральної шкоди. Нещасний випадок з позивачем стався з вини механіка та старшого майстра ДФ-1 ПрАТ які не оглянули робоче місце позивача на предмет його безпечності, що зафіксовано в акті. Зі свого боку роботодавець забезпечив позивача необхідними засобами захисту, позивач проходив інструктажі по безпеці праці, тому діяльність ТОВ по виконання робіт з підвищеною небезпекою не є протиправною.

Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено поясненнями сторін, актами розслідування нещасного випадку, повязаного з виробництвом а.с.7-13, що з позивачем ОСОБА_4 17.12.2015 р. о 17.45 год. при виконанні обовязків слюсаря, стався нещасний випадок, наслідками якого стала поєднана черепно-мозкова травма, забій головного мозку, переломи верхньої та нижньої щелепи зі зміщенням уламків, переломом та вивихом зубів Позивачу згідно з трудовим каліцтвом встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 30 %, які висновком МСЕК від 27.04.2016 р. встановлені на строк до 01.05.2017 р. а.с.14.

З 01.04.2001 року набрав чинності Закон України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Ст.ст.21, 28, 34 цього Закону було передбачено обов'язок Фонду по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, професійним захворюванням застрахованим та членам їх сімей.

Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що положеннями п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України Про внесення змін до Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатностівід 23.02.2007 року №717, скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції вказаного Закону. Проте, Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 Цивільного кодексу України та ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при вирішення спору по відшкодуванню моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок отриманого ним трудового каліцтва, слід застосовувати норми трудового законодавства України, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, на власника покладається обовязок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню ушкодження здоровя працівників.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України власником проводиться відшкодування моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивачу як вказувалося раніше згідно акту розслідування встановленотрудове каліцтво. Згідно п.3-10 висновку комісії встановлено, що нещасний випадок стався з вини механіка та старшого майстра ДФ №1 ПрАТ ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які порушили п.п.2.10.1, 2.11.4., 2.11.5, 2.15.2 «Посадової інструкції механіка…», п.п.2.2.4, 2.3.2., 2.9.2 «Посадової інструкції майстра…» ОСОБА_5 допустив бригаду ТОВ до виконання робіт не переконавшись в безпечному стані робочого місця, а ОСОБА_6 продовжив наряд допуск №539 на виконання робіт по ремонту дробарки взагалі не оглянувши стан робочого місця. Та з вини в.о. механіка ТОВ ОСОБА_7 який порушив п.п.2.9. Посадової інструкції механіка, також не впевнившись в безпечності робочого місця а.с.10-13. Встановлено що ОСОБА_5 і ОСОБА_7 оглядали робоче місце грохоту дробарки за допомогою ручного ліхтаря на відстані більше трьох метрів, та не бачили небезпечної фракції гірничої маси в зазначеному грохоті. ОСОБА_6 взагалі подовживши наряд-допуск не виходив на робоче місце. Внаслідок такої халатності посадових осіб, при виконанні робіт з ремонту з за вібрації стався зсув гірничої маси, яка накрила зверху потерпілого.

Таким чином встановлена тільки вина відповідачів в пошкодженні здоровя позивача, без вини самого працівника.

Розглядаючи позов в частині стягнення моральної шкоди в загальній сумі 10000 грн., суд вважає позовні вимоги таким що підлягають зменшенню та частковому задоволенню. Позивачу беззаперечно заподіяна моральна шкода у звязку з черепно-мозковою травмою, забім головного мозку, переломами щелеп, переломом та вивихом зубів, позивач потерпає постійні головні болі, потребує протезування та відновлення що вимагає для позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Негативні зазначені наслідки підтверджуються медичними документами а.с.15-19, 86-92.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Ушкодження виникли в більшому ступені від неналежного виконання посадовими особами ПрАТ и ТОВ своїх обовязків, який могли запобігти травмі, організувавши роботи відповідно з нарядом-допуском, та посадових інструкцій, оскільки при дотриманні правил безпеки при проведенні вказаних робіт нещасний випадок міг не відбутися.

Таким чином з урахуванням характеру і ступеню моральних страждань, рівної вини ПрАТ і ТОВ, розмір шкоди підлягає зменшенню до 25000 грн., та суд вважає можливим стягнути на користь ОСОБА_4 по 12500 грн. моральної шкоди з кожного з відповідачів.

Підпунктами 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 та п. 18.1 ст. 18 Податкового кодексу України встановлено, що роботодавець - податковий агент зобов'язаний з доходів, що нараховуються (виплачуються) фізичній особі (платнику), нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету податок від імені та за рахунок коштів особи, якій виплачуються такі доходи.

Згідно із пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платник податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров'ю.

Таким чином стягнута моральна шкода в зв'язку із ушкодженням здоров'я та стійкою втратою працездатності, не є об'єктом оподаткування доходу платника податку, що зазначено також в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.07.2015 р.

При частковому задоволенні позову та звільненні позивача від сплати судового збору - судовий збір в сумі по 275,60 грн. слід стягнути з кожного з відповідачів на користь держави згідно, ст.81, 88 ЦПК України.

На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, ст.1193 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 27, 31, 60, 81, 88, 209 ч.3, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково, стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» Ікод 00191023 на користь ОСОБА_4 ОСОБА_8 НОМЕР_1 12500 /дванадцять тисяч пятсот/ грн. моральної шкоди без стягнення податків та обовязкових платежів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВБАСРЕМОНТ» Ікод 36220109 на користь ОСОБА_4 ОСОБА_8 НОМЕР_1 12500 /дванадцять тисяч пятсот / грн. моральної шкоди без стягнення податків та обовязкових платежів.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» 275 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВБАСРЕМОНТ» 275 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі 10 днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу.

СУДДЯ: