Справа № 640/481/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Томіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Порше Мобіліті», третя особа ОСОБА_1 про припинення дій, які порушують права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ «Порше Мобіліті» звернувся до суду з позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості відповідачки ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за Кредитним договором №50008951 від 12.09.2013 р., розмір якої станом на 28.12.2015 р. складає 620119,02 грн., звернути стягнення на предмет застави автомобіль VOLKSWAGEN, модель Tiguan, обємом двигуна 1390 см3, 2013 р.в., кузов №WVGZZZ5NZEW519696, що належить на праві власності ОСОБА_2 шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Також просять стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» суму штрафу в розмірі 24727 грн. в порядку п.4.1.2. Договору застави транспортного засобу №50008951 від 16.09.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківської міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №1720. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.09.2013 р. між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №50008951 (далі Кредитний договір), згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 210187,07 грн. - еквівалент 25692,10 доларів США та суму ОСОБА_4 кредиту у розмірі 66756,15 грн. - еквівалент 8161 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90% на рік, які відповідно до п.2.3. Загальних умов кредитування є змінними, для купівлі автомобіля марки VOLKSWAGEN Tiguan, 2013 р. в., кузов №WVGZZZ5NZEW519696 та оплати страхових платежів. Зобовязання ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за Кредитним договором забезпечено Договором застави №50008951 від 16.09.2013 р., згідно умов якого ОСОБА_1 надала в заставу автомобіль VOLKSWAGEN Tiguan з об'ємом двигуна 1390 см3, 2013 р. виробництва, кузов №WVGZZZ5NZEW519696, державний номер НОМЕР_1, що належить їй на праві власності. Умови Кредитного договору ОСОБА_1 не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості по їх сплаті в сумі 25359,63 грн. за ОСОБА_5 та 23763,61 грн. за ОСОБА_4 кредитом. Також позивач вважає, що ОСОБА_1 повинна сплатити на його користь 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 560,63 грн. за Кредитним договором та в розмірі 221,81 грн. за ОСОБА_4 кредитом, а також суму інфляційних втрат в звязку з прострочення ОСОБА_1 виконання зобовязання, яка склала складала 2858,18 грн. за Кредитним договором та 304,27 грн. за ОСОБА_4 кредитом. Враховуючи допущені ОСОБА_1 прострочення по сплаті чергових платежів, їй згідно п.8.1. Загальних умов позивачем нарахована пеня на загальну суму 1868,77 грн. за Кредитним договором та в розмірі 739,36 грн. за ОСОБА_4 кредитом. Тому загальна заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за Кредитним договором складається з простроченої заборгованості в сумі 30647,21 грн. за Кредитним договором та 25029,05 грн. за ОСОБА_4 кредитом, з яких: 25359,63 грн. сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів за кредитом; 23763,61 грн. сума заборгованості за додатковим кредитом та процентами; 560,63 грн. сума 3% річних за час прострочення за кредитом; 221,81 грн. сума 3% річних за час прострочення по сплаті платежів за додатковим кредитом; 2858,18 грн. сума інфляційних втрат за час прострочення за кредитом; 304,27 грн. сума інфляційних втрат за час прострочення по сплаті платежів за додатковим кредитом; 1868,77 грн. сума пені за прострочення виконання зобов'язання по сплаті чергових платежів за кредитом; 739,36 грн. сума пені за прострочення виконання зобов'язання по сплаті платежів за додатковим кредитом. Заборгованость з дострокового повернення ОСОБА_5 в сумі 504 558,44 грн., з яких 444312,23 грн. - сума заборгованості за ОСОБА_5; 23138,32 грн. - сума заборгованості за процентами; 7376,75 грн. - сума 3% річних; 24589,18 грн. - сума пені, нарахованої за п.8.1. Загальних умов; 5141,96 грн. - сума інфляційних витрат. Крім того, п. 8.2 Загальних умов передбачено, що у разі порушення Позичальником терміну повернення кредиту та/або додаткового кредиту, визначеного у ст. 3.3, Позичальник сплачує Компанії штраф у розмірі 20% від суми кредиту. На підставі зазначено пункту Кредитного договору ОСОБА_1 нарахований штраф в розмірі 42037,41 грн. Пунктом 8.5 Загальних умов передбачено, що збитки, заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням Кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції. Враховуючи, що ОСОБА_1 порушила умови Кредитного договору, для забезпечення відновлення порушеного права позивачем укладено Договір про надання юридичних послуг від 26.05.2015 р. з ТОВ «КПД Консалтинг». Згідно із Заявкою на надання послуг №68 від 17.12.2015 р. до Договору про надання юридичних послуг вартість юридичних послуг складає 10000 грн. 00 коп., крім того ПДВ 2000 грн. 00 коп. Збитки, заподіяні позивачу у зв'язку з порушення умов Кредитного договору та Договору застави, підлягають стягненню з відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_4 позивачем були понесені витрати за Договором про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012 р., відповідно до якого ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» надало послуги ТОВ «Порше Мобіліті» стосовно боржника ОСОБА_1 згідно Акту № 263 від 07.07.2015 р. на суму 3500 грн., крім того ПДВ 700 грн. Таким чином, загальна сума інших витрат понесених позивачем в порядку п.8.5. Загальних умов становить 4200 грн. Крім того, п.8.3 Загальних умов передбачено, що за кожен випадок порушення позичальником умов ст.ст.5.1 - 5.4, 8.2. Позичальник сплачує компанії штраф в українських гривнях у розмірі еквіваленту 20 доларів США за обмінним курсом банку, зазначеному у Кредитному договорі, на момент направлення Компанією першої вимоги щодо сплати, та відповідно у розмірі еквіваленту 25 доларів США за обмінним курсом банку, зазначеному у Кредитному договорі, на момент направлення Компанією другої вимоги щодо сплати, та у розмірі еквіваленту 30 доларів США за обмінним курсом банку, зазначеному у Кредитному договорі, на момент направлення Компанією третьої вимоги щодо сплати. У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 передбачених Кредитним договором обов'язків їй неодноразово направлялись вимоги про сплату заборгованості за договором. Відповідно до положень Кредитного договору за направлення вимог ОСОБА_1 нараховані штрафні санкції в розмірі 1646,92 грн. 12.08.2015 р. ОСОБА_1 продала автомобіль ОСОБА_2, тому фактична відбулась заміна Заставодавця, оскільки новим власником предмета застави - автомобіля марки VOLKSWAGEN Tiguan є відповідач ОСОБА_2 Відповідно до п.4.1.2 Договору застави у разі невиконання та/або неналежного виконання Заставодавцем умов, передбачених ст.2.3 цього Договору Заставодержатель може застосувати до Заставодавця штрафні санкції у розмірі 10 відсотків від вартості Предмета застави, визначеної у ст.1 цього Договору, тому розмір штрафу становить 24727,90 грн. Загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем станом на 24.12.2015 р. становить 644846,92 грн. За рахунок заставленого майна згідно з ч.1 ст.19 Закону України «Про заставу» заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Реалізація Предмета застави, на який звернене стягнення, проводиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не буде узгоджено Сторонами або дозволено законодавством. Початкова ціна Предмета застави для його продажу з публічних торгів встановлюється у розмірі, визначеному в пункті 1.1. цього Договору, або, за вимогою Заставодержателя, визначається незалежними суб'єктами оціночної діяльності, призначеними Заставодержателем (п.5.4.1. Договору застави).

ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати право застави ТОВ «Порше Мобіліті» на автомобіль VOLKSWAGEN Tiguan за договором кредиту №50008951 від 12.09.2013 р., укладеним з ОСОБА_1, припиненим з 12.08.2015 р. - дати реалізації ОСОБА_1 автомобілю VOLKSWAGEN Tiguan ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу №А-788/224187. Також просить визнати ОСОБА_2 неналежним відповідачем по справі за позовом ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави та припинити дії ТОВ «Порше Мобіліті», які порушують право власності ОСОБА_2, шляхом відмови ТОВ «Порше Мобіліті» у задоволенні позовної вимоги про звернення стягнення в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 за кредитним договором на автомобіль VOLKSWAGEN Tiguan, який належить на праві власності ОСОБА_2 В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що в забезпечення договору кредиту від 12.09.2013 р., укладеного між ОСОБА_1 і ТОВ «Порше Мобіліті», 16.09.2013 р. між ОСОБА_1 і ТОВ «Порше Мобіліті» був укладений договір застави, предметом якого був придбаний ОСОБА_1 за вказаним кредитом автомобіль VOLKSWAGEN Tiguan. 12.08.2015 р. ОСОБА_2 придбав право власності на автомобіль НОМЕР_2 на підставі договору купівлі-продажу № А-788/224187, тому він є добросовісним набувачем вказаного майна і вважає, що автомобіль належить йому на праві власності на законних підставах. З ТОВ «Порше Мобіліті» ОСОБА_2 договорів не укладав, не має відношення до кредитного договору №50008951 від 12.09.2013 р. і договору застави. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі реалізації предмета застави. Оскільки право застави позивача припинилось з реалізацією автомобіля, ОСОБА_2 вважає, що вимога ТОВ «Порше Мобіліті» про звернення стягнення на автомобіль VOLKSWAGEN Tiguan, що належить ОСОБА_2, як на предмет застави, шляхом його продажу з публічних торгів є протиправною.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позов підтримав, просив позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» задовольнити, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 просив відмовити в звязку з його необґрунтованістю.

Представник відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_7 проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що згідно Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» боргове зобов'язання в кредитному договорі повинне бути визначено в грошовому виразі, тобто в національній або іноземній валюті. Еквівалент грошової одиниці не є грошовим виразом зобов'язання. Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» заборонено видачу споживчих кредитів в іноземній валюті. Таким чином, боргове зобов'язання за споживчий кредитом має бути зазначено виключно в національній валюті гривні. Кредитний договір був укладений в іноземній валюті - доларах США. Оскільки у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то такі положення не відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». У відповідності до ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.2. ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитний договір має містити графік платежів у розмірі сум погашення основного боргу та відсотків. Але, всупереч ст.ст. 524, 524 ЦК України графік платежів наданий виключно в іноземній валюті - доларах США. Графіком погашення кредиту до Кредитного договору, який є його невід'ємною частиною, встановлена сума щомісячного платежу, що складає 681,76 доларів США, але відсутня сума щомісячного платежу в гривні. Відповідно графіку погашення кредиту кредитор ТОВ «Порше Мобіліті» нараховує щомісячні оплати саме за курсом долару, переводячи їх в національну валюту за комерційним курсом ПАТ «ОСОБА_5 агріколь». Таким чином, оплата за основним боргом і процентами щомісячно змінюються в бік збільшення. Згідно до вимог ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» забороняється фінансовим установам в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки або інших платежів, передбачених договором або графіком погашення боргу. Укладання графіку погашення заборгованості за кредитом із зазначенням платежів лише в доларах США є незаконним, оскільки кредитор у відповідності до вимог ст.1054 ЦК України надав кредитні кошти в національній валюті, а тому щомісячні платежі за кредитом та відсотками у графіку погашення платежів мають бути зазначені і повинні відбуватися незмінними платежами у валюті кредиту гривні. Відповідно до положень ст.ст.638, 1054 ЦК України, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» графік погашення кредиту обов'язково укладається при укладені споживачем кредитного договору, а тому наявність графіку погашення кредиту в валюті платежу - гривні за договором є істотною умовою цього договору. Відповідно ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовим установам забороняється в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки або інших платежів, передбачених кредитним договором або графіком погашення боргу. В кредитному договорі встановлені правила зміни відсоткової ставки всупереч вимог закону, що відповідно пункту 4 ч.5 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» є несправедливою умовою договору. До того ж, в договорі кредиту передбачена зміна в усіх інших витратах за договором (разова комісія за надання кредиту, щомісячна оплата тіла кредиту, вартості додаткового кредиту), крім відсоткової ставки, що відповідно пункту 3 ч.5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» також є несправедливою умовою договору. Таким чином, в порушення ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови, якими передбачено сплата позичальником коштів на повернення кредиту в перерахунку за поточним обмінним курсом гривні до долара США, є дискримінаційним по відношенню до позичальника як до споживача, а вказані умови договору з цих підстав не можуть вважатися справедливими. Згідно з умовами договору, процентна ставка 9,90 % є змінною, але, згідно з ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», у договорі про надання споживчого кредиту може вказуватися, що процентна ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну процентної ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення яка-небудь зміна облікової ставки є недійсною. ТОВ «Порше Мобіліті» жодного разу про такі зміни не повідомляло ОСОБА_1 Сума до сплати розраховувалась не згідно до облікової ставки НБУ, а згідно з комерційним курсом долару США по курсу філії ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_8», що не відповідає вимогам ст.533 ЦК України та ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Зустрічний позов ОСОБА_2 про припинення дій, які порушують права власності, ОСОБА_7 просила задовольнити, оскільки ОСОБА_2 є належним відповідачем у справі за позовом ТОВ «Порше Мобіліті», а позовні вимоги позивача ТОВ «Порше Мобіліті» щодо нього є протиправними і мають бути припиненими як такі, що порушують право власності ОСОБА_2

В попередніх судових засіданнях представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 зустрічний позов ОСОБА_2 підтримала, просила його задовольнити, проти задоволення позову ТОВ «Порше Мобіліті» заперечувала. В подальшому в судовому засіданні 26.09.2016 р. ОСОБА_7 повідомила суд, що 25.09.2016 р. її по телефону чоловік, який відрекомендувався ОСОБА_2, повідомив, що відкликає надану ОСОБА_7 довіреність, але перевірити справжність отриманої інформації ОСОБА_7 не може, оскільки відомий їй телефон ОСОБА_2 заблокований. Судом оголошувалась перерва для зясування питання про наявність повноважень у представника ОСОБА_2 ОСОБА_7 щодо участі у справі в якості представника ОСОБА_2 та про час і місце наступного судового засідання 24.10.2016 р. повідомлявся ОСОБА_2 Після перерви, в судовому засіданні 24.10.2016 р. ОСОБА_7 повідомила суд, що вона не представляє інтереси ОСОБА_2 з 26.09.2016 р., не надавши доказів припинення представництва за довіреністю ОСОБА_2, який про скасування довіреності суд не повідомляв.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» підлягають задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 слід відмовити, з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

12.09.2013 р. між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №50008951 (далі Кредитний договір), а також узгоджено та підписано Загальні умови кредитування, викладені у формі Додатку до Кредитного договору (т.1 а.с.13-22).

Згідно ОСОБА_4 угоди до Кредитного договору №50008951 позивач та ОСОБА_1 узгодили збільшення строку користування кредитом до 84 місяців (т.1 а.с.14).

За Кредитним договором ОСОБА_1 для купівлі автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель Tiguan, 2013 р. виробництва, кузов №WVGZZZ5NZEW519696 та оплати страхових платежів отримала від позивача суму кредиту у розмірі 210187,07 грн. - еквівалент суми кредиту становить 25692,10 доларів США та суму ОСОБА_4 кредиту у розмірі 66756,15 грн. - еквівалент суми кредиту становить 8161 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90% на рік, які відповідно до п.2.3. Загальних умов кредитування є змінними, з кінцевим терміном повернення кредиту 15.09.2020 p.

В Кредитному договорі сторони погодили, що усі платежі за Кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному вище, відповідно до п.1.3. Загальних умов кредитування.

Згідно з п.1.2. Загальних умов кредитування ОСОБА_1 зобов'язалась прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі відповідно до умов Кредитного договору.

Таким чином, між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини стосовно надання ОСОБА_1 грошових коштів (кредиту) на умовах зворотності, відплатності, строковості та цільового використання.

Відповідно до п.1.6. Загальних умов кредитування зобовязання ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за Кредитним договором №50008951 забезпечено Договором застави №50008951 від 16.09.2013 р., посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованим в реєстрі за №1720 (далі Договір застави), згідно з умовами якого ОСОБА_1 надала в заставу автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель Tiguan (легковий універсал-В) з об'ємом двигуна 1390 см.куб., 2013 р. виробництва, кузов № НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_4, що належить їй на праві власності. (т.1 а.с.29-36).

27.01.2015 р. між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено Договір про внесення змін №1 до Договору застави транспортного засобу №50008951 від 15.09.2013 р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №4 (т.1 а.с.37-38).

Згідно п.1.4.2. Загальних умов кредитування сторони погодили, що повернення кредиту здійснюється ОСОБА_1 у повному обсязі в терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, яким передбачено щомісячну сплату чергових платежів на відповідну дату поточного місяця.

Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що встановлено ч.1 ст.629 ЦК України.

До 10 числа кожного місяця ТОВ «Порше Мобіліті» надсилає ОСОБА_1 відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до Графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Графіка погашення кредиту (п.1.4.3. Загальних умов).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Позивачем відповідно до п.1.4.3. Загальних умов кредитування були виставлені ОСОБА_1 відповідні рахунки на оплату чергових (щомісячних) платежів за березень - квітень 2015 року, які несплачені не були, внаслідок чого у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед позивачем.

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Невиконання ОСОБА_1 обов'язків з оплати чергових платежів з повернення кредиту за Кредитним договором у строки, погоджені сторонами в графіку погашення кредиту, призвело до виникнення заборгованості по їх сплаті в сумі 25359,63 грн. за ОСОБА_5 та 23763,61 грн. за ОСОБА_4 кредитом.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення.

Згідно проведено позивачем розрахунку 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання ОСОБА_1 складає 560,63 грн. за Кредитним договором та 221,81 грн. - за ОСОБА_4 кредитом. Сума інфляційних втрат в звязку з прострочення ОСОБА_1 виконання зобовязання складає 2858,18 грн. за Кредитним договором та 304,27 грн. - за ОСОБА_4 кредитом.

Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Поняття неустойки визначено ч.1 ст.549 ЦК України, згідно якої неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За змістом п.8.1. Загальних умов кредитування у разі порушення ОСОБА_1 терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення ОСОБА_5 та/або ОСОБА_4 ОСОБА_5 відповідно до Графіка погашення кредиту, вона сплачує позивачу пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно.

Враховуючи допущені ОСОБА_1 прострочення по сплаті чергових платежів, їй згідно з п.8.1. Загальних умов кредитування позивачем нарахована пеня на загальну суму 1868,77 грн. за Кредитним договором та в розмірі 739,36 грн. за ОСОБА_4 кредитом.

Пунктом 10.4 Загальних умов кредитування передбачено, що додатковий кредит надається компанією позичальнику шляхом перерахування компанією на користь страхової компанії, зазначеної у Кредитному договорі або іншому документі, грошових коштів за страхові премії відповідно до Договору страхування, що підлягають сплаті компанією рівними місячними платежами.

Відповідно до Кредитного договору між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», як страховиком, та ОСОБА_1, як страхувальником, укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № сгР244074Га/13скв від 16.09.2013 р. Вигодонабувачем за договором виступає ТОВ «Порше Мобіліті».

Згідно Договору страхування Страхувальник зобов'язаний проводити оплату відповідних страхових платежів відповідно до умов, зазначених в розділі 14 даного Договору.

Умовами розділу 10 Загальних умов кредитування до Кредитного договору №50008951 від 15.09.2013 р. визначено, що повернення ОСОБА_4 кредиту здійснюється Позичальником в повному обсязі в строки, встановлені графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких Загальними умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту. Розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення ОСОБА_4 кредиту визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладення Кредитного договору, у графіку погашення ОСОБА_5, який є невід'ємною частиною Кредитного договору. В подальшому Позичальник сплачує платежі у повернення ОСОБА_4 кредиту відповідно до виставлених Кредитором рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку, назву якого зазначено в Кредитному договорі, до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних графіку погашення кредиту. Однак в порушення таких вимог Кредитора, рахунки на повернення ОСОБА_4 кредиту Боржником не були оплачені, внаслідок чого виникла заборгованість.

В положеннях п.3.2. Загальних умов кредитування сторони погодили, що ТОВ «Порше Мобіліті» має право достроково вимагати повернення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ОСОБА_5, серед іншого, у випадку порушення ОСОБА_1 терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) або плати за користування ОСОБА_5 на строк більше ніж 1 (один) календарний місяць (п. 3.2.1. Загальних умов).

Позивачем на адресу ОСОБА_1 направлялась Вимога (повідомлення) від 05.05.2015 р. щодо дострокового повернення ОСОБА_5 та сплати заборгованості за Кредитним договором №50008951, якою позивач вимагав від дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов Договору, які станом на дату направлення вимоги становили 438288,82 грн. (т.1 а.с.52). ОСОБА_1 достроково кредит повернуто не було.

Загальна заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше -Мобіліті» за Кредитним договором № 50008951 від 12.09.2013 р., складається з простроченої заборгованості та заборгованості з дострокового повернення кредиту.

Прострочена заборгованість складає 30 647,21 грн. за Кредитним договором та 25029,05 грн. за ОСОБА_4 кредитом, з яких: 25359,63 грн. - сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів за кредитом; 23763,61 грн. - сума заборгованості за додатковим кредитом та процентами; 560,63 грн. - сума 3% річних за час прострочення за кредитом; 221,81 грн. - сума 3% річних за час прострочення по сплаті платежів за додатковим кредитом; 2858,18 грн. - сума інфляційних втрат за час прострочення за кредитом; 304,27 грн. - сума інфляційних втрат за час прострочення по сплаті платежів за додатковим кредитом; 1868,77 грн. - сума пені за прострочення виконання зобов'язання по сплаті чергових платежів за кредитом; 739,36 грн. - сума пені за прострочення виконання зобов'язання по сплаті платежів за додатковим кредитом.

Заборгованості з дострокового повернення кредиту в сумі 504558,44 грн., з яких: 444312,23 грн. - сума заборгованості за ОСОБА_5; 23138,32 грн. - сума заборгованості за процентами; 7376,75 грн. - сума 3% річних; 24589,18 грн. - сума пені, нарахованої за п.8.1. Загальних умов кредитування; 5141,96 грн. - сума інфляційних витрат.

Також п.8.2 Загальних умов кредитування передбачено, що у разі порушення Позичальником терміну повернення кредиту та/або додаткового кредиту, визначеного у ст.3.3, Позичальник сплачує штраф у розмірі 20% від суми кредиту, тому розмір штрафу складає 42037,41 грн.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини другої статі 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для відновлення свого порушеного права та стягнення на користь позивача належним йому за Кредитним договором сум, враховуючи порушення умов Кредитного договору з боку ОСОБА_1, позивачем укладено Договір про надання юридичних послуг від 26.05.2015 р. з ТОВ «КПД Консалтинг». Згідно із заявкою на надання послуг до Договору про надання юридичних послуг вартість юридичних послуг складає 10000 грн., крім того ПДВ 2000 грн. Також позивачем були понесені витрати за Договором про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012 р., відповідно до якого ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» надало послуги ТОВ «Порше Мобіліті» стосовно боржника ОСОБА_1 згідно Акту № 263 від 07.07.2015 р. на суму 3500 грн., крім того ПДВ 700 грн. (т.1 а.с.73-75).

Вказані збитки, заподіяні позивачу у зв'язку з порушення умов Кредитного договору та Договору застави, підлягають стягненню на користь позивача з відповідачки ОСОБА_1

Крім того, п.8.3 Загальних умов кредитування передбачено, що за кожен випадок порушення позичальником умов ст.ст. 5.1 - 5.4, 8.2. Позичальник сплачує компанії штраф в українських гривнях у розмірі еквіваленту 20 доларів США за обмінним курсом банку, зазначеному у Кредитному договорі, на момент направлення Компанією першої вимоги щодо сплати, та відповідно у розмірі еквіваленту 25 доларів США за обмінним курсом банку, зазначеному у Кредитному договорі, на момент направлення Компанією другої вимоги щодо сплати, та у розмірі еквіваленту 30 доларів США за обмінним курсом банку, зазначеному у Кредитному договорі, на момент направлення Компанією третьої вимоги щодо сплати.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 передбачених Кредитним договором обов'язків їй неодноразово направлялись вимоги про сплату заборгованості, за договором.

Відповідно до положень Кредитного договору за направлення вимог ОСОБА_1 позивачем нараховано штрафні санкції в розмірі 1646,92 грн.

12.08.2015 р. за договором купівлі-продажу №А-788/224187 ОСОБА_1 продала автомобіль марки Volkswagen, модель Tiguan (легковий універсал-В) з об'ємом двигуна 1390 см3, 2013 р. виробництва, кузов № НОМЕР_3, що був переданий в заставу, ОСОБА_2. Таким чином, відбулась фактична заміна Заставодавця.

Відповідно до п.4.1.2 Договору застави у разі невиконання та/або неналежного виконання Заставодавцем умов, передбачених ст.2.3 цього Договору Заставодержатель може застосувати до Заставодавця штрафні санкції у розмірі 10 відсотків від вартості Предмета застави, визначеної у ст.1 цього Договору. В п.1.1. Договору застави за домовленістю сторін заставна вартість Предмету застави встановлена в розмірі 247278,91 грн., а тому розмір штрафу становить 24727,90 грн.

Враховуючи викладене, загальна сума, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача станом на 24.12.2015 р. складає 644846,92 грн.

Відносно заперечень представника відповідача ОСОБА_7 на позовну заяву ТОВ «Порше Мобіліті» щодо порушень вимог законодавств України при укладанні Кредитного договору, недійсності його окремих умов та протиправності, на думку представника відповідача, позовних вимог ТОВ «Порше Мобіліті», суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваних правочин).

Відповідно до ст.254 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п.14 Постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 «Про застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК (статті 215, 1048 - 1052, 1054, 1055), статті 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Судом встановлено, що 12 вересня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №50008951 разом з додатками, за умовами якого позивач отримав у відповідача кредит у сумі 210187,07 грн. на придбання транспортного засобу - автомобіля VOLKSWAGEN Tiguan, 2013 р. випуску, зі сплатою за користування кредитом процентної змінної ставки у розмірі 9,90%.

Також кошти були надані в рахунок додаткового кредиту для оплати за рахунок кредитних коштів страхових платежів АТ «СК «АХА Страхування» у сумі 66765,15 грн. згідно укладеного між позивачем та АТ «СК «АХА Страхування» договору страхування.

16.09.2013 р. в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №50008951 між ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Мобіліті» укладено договір застави транспортного засобу, предметом якого є рухоме майно: легковий автомобіль НОМЕР_5.

ОСОБА_5 виданий та витрачений за цільовим призначенням - на придбання автомобіля.

Згідно графіку погашення кредиту усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному вище, відповідно до статті 1.3. Загальних умов кредитування.

За п.1.3.1. Загальних умов кредитування розмір платежів, що підлягає сплаті позичальником визначаються у еквіваленті іноземної валюті станом на робочий день, що передує виставленню рахунка.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За правилами ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадку, порядку та на умовах, встановлених законом (ч.ч.1,3 ст.553 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом, чи іншим нормативно - правовим актом.

Виходячи із загальних умов укладеного між сторонами кредитного договору від 12.09.2013 р., сторонами досягнуто домовленості щодо істотних умов договору даного виду, серед іншого, договір містить положення про сплату усіх платежів за кредитним договором у гривнях з перерахунком за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквівалента суми кредиту в доларах США, визначених у графіку погашення кредиту.

Крім того, відповідно до п.9.5 загальних умов кредитування, що є невідємною частиною кредитного договору, підпис позивача підтверджує, що відповідач належним чином ознайомив, зокрема, з інформацією, передбаченою ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», з правилами надання фінансових послуг (кредитів), затверджених компанією, а згідно з п.9.6 цих умов, що надано позивачу вичерпну інформацію про умови надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальника.

Істотна зміна становища щодо виконання боргових зобов'язань за кредитним договором внаслідок підвищення курсу іноземної валюти та зростання розміру платежів, які необхідно сплачувати, не є підставою для визнання недійсним кредитного договору, оскільки положення чинного законодавства хоча і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення розрахунків за зобов'язанням, визначеним грошовим еквівалентом в іноземній валюті (правова позиція Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14).

В укладеному між сторонами у письмовій формі договорі, який складається з: кредитного договору; графіку погашення кредиту; додаткової угоди; загальних умов кредитування, чітко визначені всі умови кредитування, зокрема, розмір наданого кредиту, строк, на який наданий кредит, порядок його надання та повернення, розмір плати за користування кредитними коштами, права та обов'язки позикодавця і позичальника, відповідальність сторін.

Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що окремі умови Кредитного договору суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та є недійсними.

Щодо звернення стягнення на предмет застави автомобіль VOLKSWAGEN, модель Tiguan, обємом двигуна 1390 см3, 2013 р.в., кузов №WVGZZZ5NZEW519696, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу автомобіля з публічних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», суд зазначає наступне.

В силу застави, відповідно до ч.1 ст.572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Заставодержатель - позивач згідно п.5.1. Договору застави має право задовольнити свої вимоги за цим Договором у випадку невиконання (або часткового невиконання) Заставодавцем своїх зобов'язань за Кредитним договором.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п.5.2. Договору застави, задоволення вимог Заставодержателя здійснюється: шляхом добровільної передачі Предмета застави у власність Заставодержателя або шляхом звернення стягнення на Предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, що встановлено ч.1 ст.590 ЦК України.

У відповідності до статті 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом.

Реалізація Предмета застави, на який звернене стягнення, проводиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не буде узгоджено Сторонами або дозволено законодавством. Початкова ціна Предмета застави для його продажу з публічних торгів встановлюється у розмірі, визначеному в пункті 1.1. цього Договору, або, за вимогою Заставодержателя, визначається незалежними суб'єктами оціночної діяльності, призначеними Заставодержателем (п.5.4.1. Договору застави).

Згідно п.2.3.4 Договору застави Заставодавець зобов'язується без попередньої письмової згоди Заставодержателя не здійснювати стосовно Предмету застави, дій, пов'язаних зі зміною права власності на Предмет застави, а також дій, пов'язаних з передачею Предмета застави третім особам, у тому числі у тимчасове користування.

Положеннями ч.2 ст.17 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна визначено Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встанволено, що предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні.

У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов'язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п'яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону.

Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

17.09.2013 р. на підставі Договору застави № 50008951 від 16.09.2013 р. до Державного реєстру обтяжень рухомого майна був внесений запис за реєстровим №13908383, яким встановлена заборона на відчуження об'єкту обтяження - автомобіля марки Volkswagen, модель Tiguan з об'ємом двигуна 1390 см3, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_4 (т.1 а.с.230-231).

12.08.2015 р. був укладений договір купівлі-продажу №А-788/224187, згідно якого ОСОБА_1 продала автомобіль марки Volkswagen, модель Tiguan (легковий універсал-В) з об'ємом двигуна 1390 см3, 2013 р. виробництва, кузов № НОМЕР_3, що був переданий в заставу, ОСОБА_2, внаслідок чого право власності на предмет застави перейшов до нового власника (т.1 а.с.189).

Частиною першою статті 26 Закону України «Про заставу» встановлено, що застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

На день вчинення ОСОБА_1 відчудження заставного майна в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містилися відомості про наявність обтяження - застави рухомого майна, згідно Договором застави №50008951 від 16.09.2013 р., посвідченим приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, зареєстрованим в реєстрі за № 1720, у зв'язку з чим покупець (новий власник) мав можливість бути обізнаним про наявність обмежень у вчиненні правочинів стосовно спірного автомобіля, тому фактично відбулась заміна Заставодавця ОСОБА_9 на нового - ОСОБА_2.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» підлягають задоволенню в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст.6, 22, 192, 203, 215, 526, 530, 549, 553, 590, 591, 598, 610, 612, 624 629, 1054 ЦК України, Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Законом України «Про захист прав споживачів», суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_6) перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» за Кредитним договором №50008951 від 12.09.2013 р., розмір якої станом на 28.12.2015 р., складає 620119,02 грн., звернути стягнення на предмет застави автомобіль VOLKSWAGEN, модель Tiguan, обємом двигуна 1390 см3, 2013 р.в., кузов №WVGZZZ5NZEW519696, що належить на праві власності ОСОБА_2 шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_6) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» суму штрафу в розмірі 24727 грн. в порядку п.4.1.2. Договору застави транспортного засобу №50008951 від 16.09.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківської міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №1720.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ТОВ «Порше Мобіліті», третя особа ОСОБА_1 про припинення дій, які порушують права власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 з кожного на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» сплачений судовий збір у розмірі 4836,35 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ