БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/3285/16-ц
провадження № 2/361/2117/16
РІШЕННЯ

Іменем України

19 вересня 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді:ОСОБА_1,
за участю секретаря: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області, Виконавчий комітет Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області, про встановлення факту неприйняття спадщини, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, -

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року до суду звернувся ОСОБА_3 із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що є спадкоємцем ? частини спадкового майна після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 08 грудня 2013 року. До спадкової маси належить: земельна ділянка площею 0,1801 га, розміщена на землях, що знаходяться у віданні Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Київська область, Броварський район, Семиполківська сільська рада за межами населеного пункту, що належала померлій ОСОБА_5 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №079479, та земельної ділянки площею 1,8071 га, розміщеної на землях, що знаходяться у віданні Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Київська область, Броварський район, Семиполківська сільська рада за межами населеного пункту, що належала померлій ОСОБА_5 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №079431.

Після спливу піврічного строку для прийняття спадщини згідно ст. 1270 ЦК України позивач звернувся до Броварської районної нотаріальної контори із заявою про прийняття іншої 1/2 частки спадщини, однак з повідомлення державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області від 12.12.2015 року №3820/02-14, дізнався, що спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину до майна померлої ОСОБА_5, є також її син (рідний брат позивача) ОСОБА_4, так як був зареєстрований у будинку разом з померлою.

Проте, позивач зазначає, що з 2001 року ОСОБА_4 фактично не проживав із ОСОБА_5 по вул. Київське Шосе, буд. 193-а. село Семиполки Броварського району Київської області, хоч ця адреса зазначена місцем його постійної реєстрації. Піклуванням, матеріальною допомогою, а потім і похованням як матері, так і покійного батька, ОСОБА_6 (дата смерті 27.02.2012), доглядом за спадковим майном займався лише позивач. На похорон жодного з батьків брат також не зявився.

У звязку з викладеним, позивач просить: встановити факт неприйняття ОСОБА_4 ? частини спадщини ОСОБА_5 та внести зміни до свідоцтв про право на спадщину за законом № 2-1918 та № 2-1914, виданих на імя, - ОСОБА_3, як спадкоємця за законом на все майно ОСОБА_5, а саме земельної ділянки площею 0,1801 га та земельної ділянки площею 0,1801 га.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 доводи позову підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 08 грудня 2013 року померла ОСОБА_5.

Із спадкової справи №3/2014, заведеної Броварською районною державною нотаріальною конторою, до майна померлої ОСОБА_5, вбачається, що 08.01.2014 року із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_3. Іншим спадкоємцем до майна померлої згідно ст. 1261 ЦК України є ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дії за № 2-1918 (НАК 399024) та видане 12 грудня 2014 року державним нотаріусом Броварської районної нотаріальної контори ОСОБА_8, ОСОБА_3 є спадкоємцем ? частки спадщини після смерті ОСОБА_5, а саме: земельної ділянки площею 0,1801 га, розміщеної на землях, що знаходяться у віданні Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Київська область, Броварський район, Семиполківська сільська рада за межами населеного пункту, що належала померлій ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 079479.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дії за № 2-1914 (НАК 399023) та видане 12 грудня 2014 року державним нотаріусом Броварської районної нотаріальної контори ОСОБА_8, ОСОБА_3 є спадкоємцем ? частки спадщини після смерті ОСОБА_5, а саме: земельної ділянки площею 0,18071 га, розміщеної на землях, що знаходяться у віданні Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Київська область, Броварський район, Семиполківська сільська рада за межами населеного пункту, що належала померлій ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 079431.

Із листа державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області від 12.12.2015 року №3820/02-14, видно, що спадкоємцем, який також фактично прийняв спадщину до майна померлої ОСОБА_5, є її син ОСОБА_4 згідно ст. 1261 ЦК України, що підтверджується довідкою Семиполківської сільської ради за №722 від 12.08.2014 року, в якій зазначена його постійна реєстрація та проживання в спадковому будинку разом з померлою.

Так, відповідно до довідки, виданої 12.08.2014 року виконкомом Семиполківської сільської ради, ОСОБА_5 на день смерті 08.12.2013 року постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 «А». На день її смерті та по даний час за зазначеною адресою постійно зареєстрований ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, син.

Матеріалами справи також встановлено, що житловий будинок №193 «А», розташований в селі Семиполки Броварського району Київської області по вул. Київське Шосе, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.06.2010 року належав ОСОБА_6, який помер 27 лютого 2012 року. Після його смерті зазначений житловий будинок успадкував ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 27.12.2012 року державним нотаріусом Броварської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №3-3734.

Частина 3 ст.1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається зі справи, відповідач є зареєстрованим за однією адресою разом з спадкодавцем, у звязку з чим факт його проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини презюмується.

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту неприйняття спадщини відповідачем, посилаючись на те, що останній не проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 256 ЦПК України встановлено перелік юридичних фактів, які підлягають розгляду судом.

Згідно положень ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до діючого законодавства питання щодо не проживання особи в житловому будинку регулюється ст.405 ЦК України та нормами ЖК України.

Разом з тим, як за життя спадкодавця, так і на час відкриття спадщини і протягом часу, встановленого законом для прийняття спадщини, ані спадкодавець, ані позивач право відповідача на проживання в житловому будинку у селі Семиполки Броварського району Київської області по вул. Київське Шосе, буд. №193 «А», не заперечували, будь-яких вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням не предявляли.

Крім того, Цивільним кодексом України чітко визначено порядок прийняття спадщини, та з огляду на норми ст. ст. 16, 29, 1268 ЦК України, цивільним законодавством не передбачено такого способу захисту цивільного права, як встановлення факту прийняття чи неприйняття спадщини.

У звязку із викладеним, відсутні також і правові підстави для задоволення вимог позивача про внесення зміни до свідоцтв про право на спадщину за законом № 2-1918 та № 2-1914, виданих на імя, - ОСОБА_3, як спадкоємця за законом на все майно ОСОБА_5,

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у звязку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 11, 57, 60, 61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області, Виконавчий комітет Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області, про встановлення факту неприйняття спадщини, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Петришин