Ухвала

іменем україни

06 жовтня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Штелик С.П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 14 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 31 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - Чорнухинський районний відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, про відшкодування майнової шкоди та упущеної вигоди,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з указаним позовом у якому просили стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1 000 000 грн збитків та 296 145 грн упущеної вигоди та на користь ОСОБА_4 суму збитків в розмірі 8 000 доларів США, що в еквіваленті становить 184 080 грн.

Свої вимоги обгрунтовували тим, що з 06 листопада 2012 року по 30 грудня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 була досягнута усна домовленість щодо оренди належного їй на праві приватної власності житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, з комерційною метою - для ведення відповідачем господарської діяльності.

На виконанні у відділі Державної виконавчої служби Чорнухинського районого управління юстиції перебуває виконавчий лист №2-392/2010, виданий 15 березня 2011 року Чорнухинським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 232 166 грн 17 коп.

З метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3, в тому числі на житловий будинок по АДРЕСА_1 Відповідно до акта опису й арешту майна від 03 жовтня 2014 року державним виконавцем зазначений житловий будинок був переданий на зберігання ОСОБА_2

Посилаючись на зазначене вказує на те, що відповідач з цього часу став не тільки орендарем житлового будинку, а й його зберігачем.

05 лютого 2015 року ОСОБА_3 стало відомо, що відповідачем були замінені замки на дверях будинку, у зв'язку з чим власники не змогли потрапити до нього, чим порушене їх право власності, а ОСОБА_2 продовжив незаконно займатися господарською діяльністю, використовуючи будинок без належних на те правових підстав.

За таких обставин відповідач з 30 грудня 2014 року незаконно використовував належний ОСОБА_3 будинок, а 16 квітня 2015 року вчинив дії щодо пошкодження та розкрадання належного останній та її сину ОСОБА_7 майна.

Посилаючись на ст.ст. 319, 321, 1166 ЦК України, позивачі просили задовольнити їх вимоги.

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 14 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 31 серпня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 48 986 грн на відшкодування майнової шкоди, вирішено питання про розподіл судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить указані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позивачами доведено заподіяння їм шкоди на суму 48 986 грн, при цьому судом правильно встановлено характер спірних правовідносин сторін у справі, застосовано норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, та вирішено спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків про неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись статтею 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 14 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 31 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - Чорнухинський районний відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, про відшкодування майнової шкоди та упущеної вигоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.П. Штелик