АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5013/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Москаленко К.О.
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Кабанченко О.А., Желепа О.В.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу №757/44350/15-ц, виданого Печерським районним судом м. Києва 08 грудня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №757/44350/15-ц, виданого Печерським районним судом м. Києва 08 грудня 2015 року - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити позивачу в повному обсязі.

В судовому засіданні представник заявника заперечив проти апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У січні 2016 року заявниця звернулась до суду з заявою про скасування судового наказу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом було видано судовий наказ без повного та всебічного дослідження всіх обставин. Зокрема, заявниця зазначає, що частина боргу нею була погашена.

За таких обставин, вважає, що виданий судом наказ має бути скасований, а заявлені заявником вимоги повинні розглядатись у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 08 грудня 2015 року за заявою ПАТ «Київгаз» Печерським районним судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 23 690 грн. 97 коп. та судовий збір у розмірі 609, 00 грн.

22 січня 2016 року боржник звернулась до Печерського районного суду міста Києва з заявою про скасування зазначеного судового наказу.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судовий наказ виданий судом з порушенням норм матеріального та процесуального права при обставинах наявності спору, а також часткової оплати боргу до винесення судового наказу.

На підтвердження вказаних обставин представником заявниці суду надано копії платіжних документів про оплату заборгованості за спожитий природний газ.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК) судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Суд виходив з того, що судовий наказ у справі 757/44350/15-ц був виданий із додержанням вищезазначених вимог, а саме - на підставі Договору про надання послуг з газопостачання № 202070052 від 17.07.2012 року, укладеного між ПАТ «Київгаз» та боржником.

Крім того, в матеріалах справи наявний розрахунок боргу та документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунку, а саме - копії затверджених цін та тарифів на природний газ.

Також, в матеріалах справи наявний щомісячний розрахунок інфляційного збільшення заборгованості та 3% річних.

Відповідно до ч. 3 п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» при зверненні до суду із заявою про скасування судового наказу боржник повинен вказувати, у чому полягає неправильність судового наказу та наводити докази на підтвердження своїх вимог.

Однак, в ході розгляду заяви про скасування судового наказу боржником не надано належних доказів на підтвердження факту існування спору про право.

Посилання представника заявника на часткову оплату заборгованості за спожитий газ суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги, оскільки надані суду платіжні документи стосуються іншого періоду заборгованості ніж той, що зазначений в розрахунку боргу, доданому до заяви про видачу судового наказу.

З підстав вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає залишенню без задоволення.

З підстав вищевикладеного, суд першої інстанції правомірно відмовив ОСОБА_1 в задоволенні заяви про скасування судового наказу№757/44350/15-ц, виданого Печерським районним судом м. Києва 08.12.2015 року.

Вимога апеляційної скарги прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в повному обсязі, не може бути задоволена апеляційним судом як не передбачена положеннями розділу ІІ ЦПК України - Наказне провадження.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді