Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2016 Справа №607/8865/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічній О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред'явив до суду позов до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора, в якгому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, загальною площею 185, 9 кв. м., в тому числі житловою 93, 6 кв. м., з надвірними будівлями і спорудами, що розташований по вулиці Долина, 3 в с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області, який належав померлому 22 серпня 2015 року ОСОБА_3. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10 серпня 2006 року померла його мати ОСОБА_4, 22 серпня 2015 року помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок, загальною площею 185, 9 кв. м., в тому числі житловою 93, 6 кв. м., з надвірними будівлями і спорудами, що розташований по вулиці Долинна, 3 в с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області. На день смерті спадкодавця та на час відкриття спадщини, позивач проживав разом із спадкодавцем та зареєстрований і проживає у вказаному будинку до даного часу. Однак, звернувшись у Тернопільську районну державну нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право на спадщину, постановою державного нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки померлим ОСОБА_3 не була проведена державна реєстрація житлового будинку. З цих підстав позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просить суд визнати за ним право власності на вказане будинковолодіння.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника, не заперечують щодо задоволення позовних вимог.

Від третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти:

Як вбачається із свідоцтва про народження серії V-УР №1285541 виданого 19 жовтня 1965 року, позивач ОСОБА_1 народився 27 вересня 1965 року у с. Петрики Теребовлянського району Тернопільської області, про що у с. Петрики Теребовлянського району Тернопільської області зроблено актовий запис № 40. Батьками ОСОБА_1 у вказаному свідоцтві зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

10 серпня 2006 року померла ОСОБА_4, про що у с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області зроблено актовий запис №45.

22 серпня 2015 року помер ОСОБА_3, про що Виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області зроблено актовий запис №45.

Як слідує із викладених у позовній заяві обставин, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований по вулиці Долина, 3 в с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області, а тому позивач ОСОБА_1 як спадкоємець після смерті батька ОСОБА_3 у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори №3710/02-14 від 04 серпня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька ОСОБА_3, померлого 22 серпня 2015 року, оскільки державна реєстрація житлового будинку в бюро не проведена. Згідно вказаної постанови, після смерті ОСОБА_3, померлого 22 серпня 2015 року заведена спадкова справа №282/2016 р., за заявою ОСОБА_1, інші спадкоємці в нотаріальну контору не звертались.

Відповідно до довідки №1113 виданої 06 червня 2016 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області за померлим ОСОБА_3 числиться житловий будинок з надвірним будівлями і спорудами в с. Петриків по вулиці Долина, 3 Тернопільського району Тернопільської області. На день смерті в даному будинку був зареєстрований син ОСОБА_1.

Як вбачається із Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №470 виданої Тернопільським госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 26 липня 2016 року, станом на 25 липня 2016 року по обліку бюро будинковолодіння №3 по вулиці Долина в с. Петриків рахується за ОСОБА_3. Станом на 01 січня 2013 року за ОСОБА_3 державна реєстрація прав власності житлового будинку №3 по вулиці Долина в с. Петриків в бюро не проведена. Також, у вказаній інформаційній довідці зазначено, що загальна площа вказаного будинку з жилою прибудовою, прибудовою та підвалом рік побудови 1965, становить 185, 9 кв. м., житлова площа 93, 6 кв. м.

25 липня 2016 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами №3, що знаходиться по вулиці Долина в с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області. Замовником технічної інвентаризації у вказаному технічному паспорті зазначено ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

В силу ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Положеннями пункту 1 ч. 1 ст. 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. вищевказаного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Стаття 68 Закону України Про нотаріат визначає, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Підпунктом 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно положень ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Провести державну реєстрацію права власності на житловий будинок на сьогоднішній день не можливо, оскільки власник будинку помер.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на вказаний житловий будинок за спадкодавцем ОСОБА_3, позивач, як спадкоємець за законом, позбавлений можливості реалізувати свої права шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, враховуючи те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту визнання за ним права власності на житловий будинок, загальною площею 185, 9 кв. м., в тому числі житловою 93, 6 кв. м., з надвірними будівлями і спорудами, що розташований по вулиці Долина, 3 в с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після померлого 22 серпня 2015 року ОСОБА_3.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,15,60,209,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 392, 1216, 1223, 1261, 1268 Цивільного кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, загальною площею 185, 9 кв. м., в тому числі житловою 93, 6 кв. м., з надвірними будівлями і спорудами, що розташований по вулиці Долина, 3 в с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після померлого 22 серпня 2015 року ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_5