Справа № 446/1055/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бакай І. А.

секретаря Новосад І.В.

розглянувши в м. Кам'янка-Бузька Львівської області в залі суду у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на його користь до закінчення ним навчання в Львівському коледжі будівництва, архітектури та дизайну. Свої вимоги мотивує тим, що він навчається в Львівському коледжі будівництва, архітектури та дизайну та потребує додаткової матеріальної допомоги, а також вважає, що відповідач зобов'язаний надавати йому матеріальну допомогу.

Позивач в судове засідання подав заяву в якій просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність проти задоволення позову не заперечує.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Частиною другою цієї статті визначено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи 27.08.2002 р. шлюб між сторонами було розірвано.

Згідно із ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначено в ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Зазначене випливає також з Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у п.20 якої роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно довідки № 184 від 27.05.2016 р., вбачається, що ОСОБА_1 навчається на денному відділенні групи РБ-31, 3-го курсу Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну. Термін навчання до 01.07.2017 року.

Вирішуючи справу, суд при визначенні розміру аліментів врахував стан та матеріальне становище повнолітньої дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також наявність інших утриманців у платника аліментів.

Виходячи з вищенаведеного та враховуючи те, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати повнолітню дитину до припинення ним навчання, суд переконаний, що позов обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до припинення навчання.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Із відповідача слід також стягнути в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст.198, 199, 200 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2016 року і до закінчення сином навчання, тобто до 01 липня 2017 року.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий:

Оригінал рішення.