РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія „Нова Одеса", ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2015 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить визнати недостовірною інформацію відносно ОСОБА_1, поширену «Первым городским» Товариство з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія „Нова Одеса" у спецрепортажі 13.02.2014 року щодо незаконного захвату будинку, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, АДРЕСА_1; зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія „Нова Одеса" не пізніше наступного дня від набрання рішенням у даній справі законної сили, спростувати вказану інформацію, шляхом випуску блоку новин із спростуванням інформації, що вказана в спецрепортажі 13.02.2014 року щодо незаконного захвату будинку, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, АДРЕСА_1; зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія „Нова Одеса" надати йому спростування інформації, що вказана в спецрепортажі 13.02.2014 року щодо незаконного захвату будинку, що знаходиться за адресою Одеська область, Овідіопольський район, АДРЕСА_1 надання йому листа із спростуванням; визнати недостовірною інформацію відносно нього, поширену ОСОБА_2 щодо незаконного захвату будинку та незаконного володіння будинком, що знаходиться за адресою Одеська область, Овідіопольський район, АДРЕСА_1; судові витрати покласти на відповідачів.

При цьому посилається на те, що 13.02.2014 р. на телеканалі «Первый городской» показано спецрепортаж, в якому висловлювалися події та наслідки розлучення ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зокрема в репортажі вказується про «захват» будинку, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, АДРЕСА_1. Наведена інформація не відповідає дійсності, недостовірна та є наклепом. Крім того, у згаданому вище репортажі ОСОБА_2 також вказує про неправомірний захват, тобто поширює інформацію, що не відповідає дійсності.

Вказана інформація є недостовірною з огляду на наступне. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2013 року було частково задоволено його позовні вимоги та зокрема було виділено в натурі та визнано його право власності на житловий будинок у АДРЕСА_1), Овідіопольського району Одеської області, придбаний на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.1995 року. Тобто на момент виходу в ефір репортажу існувало судове рішення, яке повністю спростовувало інформацію, яка була подано телеглядачам та визнавало право власності за ним на житловий будинок у АДРЕСА_1, Овідіопольського району, Одеської області. Роблячи хибні та неправдиві висновки, щодо „захвату" житлового будинку, „Первый городской" фактично перебирав на себе судові функції та вводив глядачів в оману щодо порушення ним чинного законодавства України.

Не погоджуючись із рішенням першої інстанції ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.1013 року. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 09.07.2014 року було визнано право власності за ОСОБА_2 на житловий будинок у АДРЕСА_1), Овідіопольського району Одеської області.

Ним було подано касаційну скаргу на незаконне рішення суду апеляційної інстанції. Справа розглядалась неодноразово. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 липня 2015 року встановлено, що рішення апеляційного суду Одеської області від 09.07.2014 року не відповідає вимогам закону щодо законності та обґрунтованості, його касаційну скаргу було задоволено, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2013 року, залишено в силі.

З огляду на все вищевикладене інформація, що була поширена відповідачами, абсолютно не відповідає дійсності. Більш цього, поширена відповідачами негативна недостовірна інформація порушує його особисті немайнові права, зокрема, ганьбить його честь, гідність, а також завдає шкоди його діловій репутації.

Крім того, подібними діями відповідачі охарактеризували його, як злочинця, як особу, що з легкістю порушує закон, як особу, яка не має високих моральних цінностей. Така необґрунтована характеристика пригнічує його честь та гідність. У зв'язку з неправомірним поширенням відповідачами широкому колу осіб недостовірної негативної інформації відносно нього, він знаходиться у стані постійного нервового напруження та стресу. В результаті чого, у нього різко знизилась працездатність, що, в свою чергу, негативно впливає на виконання його трудових посадових обов'язків та на повагу робочого колективу до нього. А також стало причиною порушення функції сну. В зв'язку з чим він звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні позов не визнали, вважають його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, надали суду письмові заперечення на позов, в яких посилаються на те, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 05.11.2013 року по справі № 1519/7583/2011 було частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл сумісного майна, набутого під час шлюбу. Вказаним судовим рішенням було зокрема виділено в натурі та визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, АДРЕСА_1, загальною площею 253,5 кв.м. та житловою площею 108,4 кв.м., який був придбаний на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.1995 року.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 09.07.2014 року було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 та рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 05.11.2013 року було скасовано. Вказаним судовим рішенням було зокрема визнано право власності ОСОБА_3 на житловий будинок по АДРЕСА_1

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.11.2014 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Одеської області від 09.07.2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12.03.2015 року було зокрема визнано право власності за ОСОБА_3 на житловий будинок по АДРЕСА_1

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.07.2015 року касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено. Рішення апеляційного суду Одеської області від 12.03.2015 року скасовано, рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 05 листопада 2013 року залишено в силі.

Разом з тим, згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про спростування недостовірної інформації, поміщеної у засобах масової інформації.

У цьому разі позовна давність обчислюється від дня поміщення цих відомостей у засобах масової інформації або від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про ці відомості.

Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивача репортаж про „захват" ним будинку, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, АДРЕСА_1 був трансльований на телеканалі «Первый городской»

13.02.2014 року, отже позивач 14.09.2015 р. звернувся до суду з позовом вже після спливу строку позовної давності.

Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 258, 267 ЦК України, ст. ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія „Нова Одеса", ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

20 жовтня 2016 року