У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., ШтеликС.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом заступника прокурора Одеської області до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року заступник прокурора Одеської області звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року позов ОСОБА_3 до прокуратури Одеської області задоволено частково, зобов'язано прокуратуру Одеської області виплатити ОСОБА_3 грошову допомогу без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи у розмірі 8 822 грн 30 коп. На виконання вказаної постанови суду відповідачу перераховано грошові кошти у розмірі 7 366 грн 62 коп. без урахування обов'язкових податків і зборів.

У подальшому постановою Вищого адміністративного суду України від 21 липня 2015 року вищевказану постанову апеляційного суду скасовано й у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь прокуратури Одеської області безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 7 366 грн 62 коп.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 21 грудня 2015 року у задоволенні позову заступника прокурора Одеської області відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь прокуратури Одеської області 7 366 грн 62 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати й залишити у силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову заступника прокурора Одеської області, суд першої інстанції, виходив із того, що отримані ОСОБА_3 грошові кошти перераховані прокуратурою Одеської області на виконання судового рішення, при цьому відсутні рахункові помилки і недобросовісність з боку набувача, тому відсутні підстави для стягнення виплачених грошових коштів з відповідача згідно зі ст. 1212 ЦК України.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають фактичним обставинам справи, наявним доказам, яким дана належна правова оцінка (ст. 212 ЦПК України), й вимогам закону.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов заступника прокурора Одеської області, виходив із того, що оспорювана сума була примусово списана державним виконавцем з розрахункових рахунків позивача на користь відповідача, тому не може вважатись такою, що сплачена добровільно й підлягає стягненню з ОСОБА_3 на підставі ст. ст. 1212, 1215 ЦК України.

Проте погодитись із такими висновками апеляційного суду не можна.

Судом установлено, що відповідач за платіжним дорученням від 13 лютого 2015 року отримав 7 366 грн 62 коп. на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року. У подальшому 21 липня 2015 року зазначена постанова, на підставі якої відповідачем були отримані грошові кошти, скасована Вищим адміністративним судом України з відмовою ОСОБА_3 в задоволенні позову до прокуратури Одеської області, тобто підстава для грошових виплат відпала.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом (ч. 1 ст. 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року № 6-91цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Судом установлено, що судове рішення про стягнення грошових коштів з прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_3 обґрунтовано на правдивих відомостях та автентичних документах, що встановлено ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 8 вересня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні заяви прокуратури Одеської області про поворот виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року.

Отже, суд першої інстанції встановив всі обставини справи, надав їм належну правову оцінку та ухвалив правильне рішення.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом було скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року скасувати, рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 грудня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик