Справа №461/2574/16-ц
Провадження №2/461/1071/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Государського А.В.

при секретарі Скаб В.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Міністерства оборони України Квартирно-епксплуатаційного відділу м.Львова, третя особа ОСОБА_5 про визнання недійсними свідоцтва про право власності та розпорядження органу приватизації,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, Міністерства оборони України Квартирно-епксплуатаційного відділу м.Львова, третя особа ОСОБА_5 про визнання недійсними свідоцтва про право власності та розпорядження органу приватизації, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 10.10.1997 року на підставі Розпорядження органу приватизації №6167 проведено приватизацію квартири АДРЕСА_1 та передано її у приватну його бабці ОСОБА_6 та матері ОСОБА_4 шляхом видачі Свідоцтва про право власності від 31.10.1997 року. Вказане розпорядження прийняте на підставі заяви ОСОБА_6 та довідки про склад сім'ї наймача ізольованої квартири від 18.12.1996 року №1/1845. 14.11.2003 року ОСОБА_6 померла. ІНФОРМАЦІЯ_4 року його мати ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про спадщину за законом від 07.10.2014 року набула право власності на 1/2 частину квартири, яка належала спадкодавцю, та зареєструвала вказане право власності. Стверджує, що на момент проведення приватизації квартири АДРЕСА_2 він проживав разом із матір'ю та бабусею, однак орган приватизації безпідставно не включив його у список осіб, які проживали у квартирі на момент її приватизації. Такі дії відповідача КЕВ м.Львова призвели до порушення його права на приватизацію частки квартири №7. У зв'язку із цим просить суд визнати недійсним та скасувати Розпорядження органу приватизації про приватизацію квартири АДРЕСА_1 №6167 від 10.10.1997 року, Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали позов з підстав наведених у позовній заяві, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, подала клопотання про визнання позову та проведення розгляду справи без її участі.

Представника відповідача КЕВ м.Львова у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_3 заперечив проти задоволення позову з тих підстав, що квартира АДРЕСА_2 реалізована на прилюдних торгах. Крім того, просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову з тих підстав.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності осіб, які не з'явилися у судове засідання на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.10.1997 року на підставі Розпорядження органу приватизації №6167 (а.с.9) проведено приватизацію квартири АДРЕСА_1 та передано її у приватну ОСОБА_6 та ОСОБА_4 шляхом видачі Свідоцтва про право власності від 31.10.1997 року (а.с.10). Вказане розпорядження прийняте на підставі заяви ОСОБА_6 від 20.12.1996 року (а.с.8) та довідки про склад сім'ї наймача ізольованої квартири від 18.12.1996 року №1/1845 (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_4 є матір'ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, актовий запис № 146 (а.с.5), якій на праві власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 що виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 7.10.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №6-3316 (а.с.12).

Однак, як встановлено матеріалами справи під час проведення процедури приватизації квартири №7, позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5), який на той період був малолітнім, не включено у списки осіб, які проживали у цій квартирі на час її приватизації.

Факт проживання ОСОБА_1 у вищевказаній квартирі на момент її приватизації, підтверджується наступними письмовими доказами: відомостями про реєстрацію місця проживання зазначеними в паспорті (а.с.27), довідкою Комунальної 4-ої міської клінічної лікарні №417 від 18.04.2016 року (а.с.28), згідно якої ОСОБА_1 перебував на обліку в дитячій поліклініці Комунальної 4-ої міської клінічної лікарні, та перебував на обліку з народження до 18-ти років, проживав за адресою АДРЕСА_3, місце проживання не змінював.

Крім того, вказаний факт підтвердила відповідач ОСОБА_4, вказавши про це у своїй письмовій заяві (а.с.25) та свідок ОСОБА_7, який у судовому засіданні повідомив про те, що він проживає за адресою АДРЕСА_4 і є сусідом позивача. ОСОБА_8 постійно проживав та продовжує проживати у квартирі АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон № 2482-XІІ) наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації.

Згідно із ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Виходячи з аналізу змісту Закону № 2482-XІІ у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак і право на приватизацію разом з іншими членами сім'ї.

Місцем проживання дитини до дев'яти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Це підтверджується правовою позицією Верховного Суду України висловленій у постанові від 30 січня 2013 року у справі № 6-125цс12.

Враховуючи наведене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки судом встановлено порушення права позивача на участь у приватизації квартири, що призвело до прийняття органом приватизації Розпорядження про приватизацію квартири та реєстрацію права власності на неї, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Суд критично оцінює посилання представника третьої особи на сплив строку позовної давності за вимогою позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.165 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У відповідності дост.ст.257, 261 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, або про особу яка його порушила.

Як було встановлено судом та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про народження. Досягнувши повноліття, він реалізував своє право на звернення до суду 15.04.2016 року, тобто через два роки після досягнення повноліття, а відтак в межах трирічного строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 61, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.29 ЦК України, ст.ст.9, 64 ЖК України, ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», з наступними змінами та доповненнями, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Міністерства оборони України Квартирно-епксплуатаційного відділу м.Львова, третя особа ОСОБА_5 про визнання недійсними свідоцтва про право власності та розпорядження органу приватизації, задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати Розпорядження органу приватизації про приватизацію квартири АДРЕСА_2 Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 виданого Квартирно-експлуатаційною частиною району 31.10.1997 року згідно з розпорядженням №6167 від 10.10.1997 року, зареєстрованого у Львівському обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки за №23473 (реєстраційний №7574725).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Стягнути з Міністерства оборони України Квартирно-епксплуатаційного відділу м.Львова на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий А.В. Государський