Пр.№ 2/155/398/16
Справа № 155/456/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі: головуючого судді Шмідта С.А.

при секретарі Грищук Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Горохівського районного суду в м.Горохів Волинської області справу за позовом ОСОБА_1 до Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельну ділянку, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділ Держземагенства у Горохівському районі Волинської області, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, зазначаючи у позовній заяві про те, що рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 22 жовтня 2015 року за позивачем було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 102394 від 13 жовтня 2003 року. В грудні 2015 року позивач звернувся із вищевказаним рішенням до відділу Держземагенства у Горохівському районі Волинської області з метою отримання витягу з Державного земельного кадастру про землю для того, щоб в подальшому зареєструвати земельну ділянку в Реєстраційній службі Горохівського районного управління юстиції. Однак державний кадастровий реєстратор повідомив позивача про те, що не має можливості видати йому вищевказаний витяг у звязку з тим, що на спірну земельну ділянку було помилково видано два Державні акти на право приватної власності на землю серії ВЛ № 029628 від 21 березня 2003 року на імя ОСОБА_3 та серії ВЛ № 029629 від 21 березня 2003 року на імя ОСОБА_2 У звязку з вищевикладеним позивач просить визнати недійсними Державні акти на право приватної власності на землю серії ВЛ № 029628 від 21 березня 2003 року, виданий на імя ОСОБА_3 та серії ВЛ № 029629 від 21 березня 2003 року, виданий на імя ОСОБА_2, а також стягнути з відповідачів сплачений нею судовий збір в розмірі 551,20 грн. та витрати, повязані з наданням правової допомоги, в розмірі 1500,00 грн.

У судове засідання представник відповідача Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області не зявився, однак скерував до суду письмове клопотання, в якому просив провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

В судовому засіданні представник третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділу Держгеокадастру у Горохівському районі Волинської області (правонаступник відділу Держземагенства у Горохівському районі Волинської області) ОСОБА_4 пояснив, що під час виготовлення відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 державних актів дійсно могла бути помилка щодо присвоєння номерів земельних ділянок.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зявилися в судове засідання і від них не надійшло повідомлення про причини їх неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у звязку з його безпідставністю. Представник відповідачів пояснив, що право на земельну частку (пай) було успадковане ОСОБА_2 та ОСОБА_3 04 липня 2002 року. Відповідачам були видані на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) державні акти. Технічна документація виготовлялася в м.Луцьк Волинської області. Помилок при оформленні правовстановлюючих документів не було, номери ділянок № 945а та № 945б - зазначені в державних актах та актах про перенесення в натурі меж цих ділянок. Відповідачі вищевказані земельні ділянки здавали в оренду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав повністю, ствердив факти, наведені в позовній заяві. Крім того, пояснив, що в розпорядженні Горохівської районної державної адміністрації успадкована позивачем земельна ділянка площею 1,98 га., яка розташована на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області, значиться під № 945, в той час як сільська рада виділила спадкодавцю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельну ділянку під № 947. Спірна земельна ділянка з самого початку була суцільною, однак після того, як в порядку спадкування відповідачам було видано два державні акти, земельну ділянку розділили між ними в рівних частинах та присвоїли номери № 945а та № 945б. Представник позивача ствердив, що відповідачам належить земельна ділянка під № 947, а не 945.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачів, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Як вбачається зі змісту ч.1 ст.154 Земельного кодексу України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обовязки чи обмеження.

Із архівного витягу з розпорядження Горохівської районної державної адміністрації Волинської області від 05 серпня 2003 року № 241 "Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам" (а.с.11), схеми викопіровки земельної ділянки (а.с.10) вбачається, що ОСОБА_7 було передано у приватну власність земельну ділянку під № 945 площею 1,98 га., яка розташована на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області.

Із технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі зі складанням державних актів на право приватної власності на землю на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області, розробленої в 2003 році Госпрозрахунковим центром науково-технічних послуг Науково-технічної спілки аграрників України (а.с.108-112), вбачається, що ОСОБА_7 було передано в натурі земельну ділянку під № 945 площею 1,99 га. Земельній ділянці площею 0,99 га., яка межує від А до Б із землею ОСОБА_8, від В до А - із землями загального користування присвоєно № 945а, а земельній ділянці площею 0,99 га., яка межує від Б до В із землею ОСОБА_8, від В до А - із землями загального користування - 945б.

Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 102394, виданого 13 жовтня 2003 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області (а.с.6), стверджується, що на підставі розпорядження вищевказаної адміністрації № 241 від 05 серпня 2003 року ОСОБА_7 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,98 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області. Земельній ділянці площею 0,99 га., яка межує від А до Б із землею ОСОБА_8, від В до Г - із землями загального користування присвоєно № 945а, а земельній ділянці площею 0,99 га., яка межує від Б до В із землею ОСОБА_8, від В до А - із землями загального користування - 945б.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 22 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили 06 листопада 2015 року, за ОСОБА_1 було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 102394 від 13 жовтня 2003 року.

Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0261541, виданим 20 жовтня 1997 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області (а.с.66-67), стверджується, що ОСОБА_9 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми Колос с.Мерва Горохівського району Волинської області, розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області.

Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВАА № 213310, виданим 04 липня 2002 року державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_10 (а.с.65), стверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 успадкували після померлої 20 квітня 1998 року ОСОБА_9 право на земельну частку (пай) в КСП Агрофірми "Колос" с.Мерва Горохівського району Волинської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0261541, виданого 20 жовтня 1997 року Горохівською РДА. Розмір земельної частки (паю) становить 1,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Із архівного витягу з розпорядження Горохівської районної державної адміністрації від 21 березня 2003 року № 92 "Про передачу у приватну власність земельних часток (паїв)" (а.с.78) вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельні ділянки площею по 0,99 га. кожному, яка розташована на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області.

Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 029628, виданого 21 березня 2003 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області (а.с.8), витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 (а.с.43-45) стверджується, що на підставі розпорядження вищевказаної адміністрації № 92 від 21 березня 2003 року ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,99 га. (кадастровий номер: :01:001:0841) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області. Земельній ділянці присвоєно № 945б.

Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 029629, виданого 21 березня 2003 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області (а.с.7), витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 (а.с.40-42) стверджується, що на підставі розпорядження вищевказаної адміністрації № 92 від 21 березня 2003 року ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,99 га. (кадастровий номер: :01:001:0840) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області. Земельній ділянці присвоєно № 945а.

Вищевказані земельні ділянки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 передали в оренду ПП "Західний буг", що стверджується договорами оренди № 76 та № 77 від 01 лютого 2011 року (а.с.85-88).

Із довідки № 232, виданої 02 березня 2016 року Мервинською сільською радою Волинської області (а.с.9), вбачається, що ОСОБА_7 виділялася земельна частка (пай) за № 945, а ОСОБА_3 та ОСОБА_11 за № 947, тому Державні акти на ОСОБА_3 та ОСОБА_11 на земельну частку (пай) за № 945а і № 945б видані помилково.

Із рішення Мервинської сільської ради Горохівського району від 17 вересня 2002 року № 29 "Про погодження місця розташування земельної частки (паю) в натурі (на місцевості)", Додатком до цього рішення та схемою викопіровки поля, на якому розміщені пай в с.Диковини ОСОБА_2 (а.с.80-82), вбачається, що виділений ОСОБА_2 пай в натурі знаходиться в с.Диковини Горохівського району в полі № 4 та межує з Львівською областю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що вона була присутньою під час проведення розпаювання. Роботу щодо виготовлення технічної документації проводила організація, яка розташована в м.Луцьк Волинської області. Село Диковини поділено на 4 поля, під час проведення розпаювання кожний тягнув жереб з відповідним номером земельної ділянки. ОСОБА_9 була пенсіонеркою, її на жеребкуванні не було, все було задокументовано. ОСОБА_7 витягнув номер 945, ОСОБА_6 дали номер 947. Чи здавав ОСОБА_7 землю в оренду, вона не памятає.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.1 ст.155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Отже, судом встановлено, що відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була передана в натурі земельна ділянка за № 947, яка межує з Львівською областю. Поряд з цим, вищевказаним особам були видані державні акти на земельну ділянку за № 945, яка фактично була передана спадкодавцю позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7

Верховним Судом України в постанові Верховного суду України від 04 червня 2014 року (справа № 6-46 цс 14) висловлена правова позиція про те, що визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Згідно зі ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що Державні акти на право приватної власності на землю серії ВЛ № 029628 та серії ВЛ № 029629 були видані відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з порушенням розпорядження органу виконавчої влади, а тому вимоги про визнання їх недійсними є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки іншого способу поновити позивачу його порушене право суд не вбачає.

При вирішенні питання щодо судових витрат суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Право на правову допомогу гарантовано статями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Отже розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 551,20 грн. за одну годину роботи.

Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У п.п.47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" судам розяснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п.47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Відповідно до п.14.1.226 ст.14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Так, із договору про надання правової допомоги від 30 березня 2016 року, укладеного між юристом Савкою С.Є. та Шморгуном В.О., вбачається, що за надання правової допомоги позивач зобовязувався сплатити 1500,00 грн. (а.с.12).

Квитанцією до прибуткового касового ордеру № 5 від 30 березня 2015 року (а.с.13) стверджується, що ОСОБА_1 на виконання умов вищевказаного договору сплатив ОСОБА_6 1500,00 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що представником позивача ОСОБА_6 була складена позовна заява, а також останній приймав участь у судових засіданнях 02 червня 2016 року з 11 год. 05 хв. по 12 год. 19 хв., 23 червня 2016 року з 10 год. 51 хв. по 11 год. 47 хв.

А тому, на думку суду, позивачем доведено факт понесення ним витрат, повязаних з оплатою правової допомоги фахівця в галузі права, в розмірі 1500,00 грн.

Отже, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує в рівних частинах з відповідачів в користь позивача сплачений останнім при зверненні до суду судовий збір в розмірі 551,20 грн. та витрати, повязані з наданням правової допомоги, в розмірі 1500,00 грн., а всього 2051,20 грн. судових витрат.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 317, 319, 391 ЦК України, ст.ст.152-155 ЗК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ № 029628, виданий 21 березня 2003 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області на імя ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,99 га. (кадастровий номер: :01:001:0841), яка призначена для ведення особистого селянського господарства та знаходиться на території Мервинської сільської ради Волинської області.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ № 029629, виданий 21 березня 2003 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області на імя ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,99 га. (кадастровий номер: :01:001:0840), яка призначена для ведення особистого селянського господарства та знаходиться на території Мервинської сільської ради Волинської області.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 683,73 (шістсот вісімдесят три гривні 73 копійки) судових витрат.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 683,73 (шістсот вісімдесят три гривні 73 копійки) судових витрат.

Стягнути із Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області в користь ОСОБА_1 683,73 (шістсот вісімдесят три гривні 73 копійки) судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Горохівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_13