ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4476/16-ц
Провадження № 2-з/210/55/16
У Х В А Л А

іменем України

"20" жовтня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Скотар Р.Є.,

при секретарі Лейбенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову ,-

в с т а н о в и в :

В провадження судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу ОСОБА_4 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справ 17.10.2016 року передано цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору, яку ухвалою суду від 20.10.2016 року прийнято до свого провадження.

До суду 03.10.2016 року надійшла вищезгадана заява про забезпечення позову , в якій заявник просить застосувати захід забезпечення позову до ухвалення судом рішення по справі шляхом заборони Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» вчиняти будь-які дії направлені на відчуження будь-яким способом квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить йому на праві приватної власності, в т.ч. передбачені п.4.3 іпотечного договору №KRP0GI від 11.03.2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 за реєстровим №2056, а саме звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом: продажу від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленого ст.38 ЗУ «Про іпотеку» прийняття предмета іпотеки у власність, в порядку визначеному ст..37 ЗУ «Про іпотеку». Заяву обґрунтовано тим, що 29.09.2016 року він отримав листа від відповідача, в якому йдеться про намір здійснити реєстрацію права власності на предмет іпотеки (квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1), який є забезпеченням виконання зобовязань за спірним кредитним договором.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд вважає у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову ( ч.2 ст.151 ЦПК України).

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду ( ч.2 ст.151 ЦПК України).

Частина 3 ст. 152 ЦПК України зазначає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову визначені ст. 152 ЦПК України, зокрема п. 1 ч. 1 цієї статті передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчившись, що між сторонами виник спір, з'ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суд вважає, що є реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду , тому задовольняє заяву представника позивача.

Керуючись ст. 151-153, 293 ЦПК України, абз. 1 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» вчиняти будь-які дії направлені на відчуження будь-яким способом квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, в т.ч. передбачені п.4.3 іпотечного договору №KRP0GI від 11.03.2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 за реєстровим №2056, а саме: звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленого ст.38 ЗУ «Про іпотеку» прийняття предмета іпотеки у власність, в порядку визначеному ст.37 ЗУ «Про іпотеку»

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Р. Є. Скотар