Справа № 502/1865/16-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого - судді Ібадової Н. П.,
за участю секретаря судового засідання Фоміної О. В.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
відповідача, ОСОБА_2
«Про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини», -

В С Т А Н О В И В :
Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 «Про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини». Обґрунтовуючи первісні позовні вимоги, та уточнену позову заяву від 23.09.2016 року, позивач вказує, що рішенням Кілійського районного суду по справі № 2-1194/2006 від 17.06.2006 року, з відповідача були стягнуті аліменти на користь двох неповнолітніх дітей, у твердій грошовій сумі. Як вказує позивач, після розлучення, діти постійно проживають разом з нею, за місцем реєстрації позивача. Також зазначає, що дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. На підставі вищезазначеного, позивач просить, стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ? частки від усіх видів доходу /заробітку/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до повноліття дитини.

Позивач та представник позивача за довіреністю, ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явились, надали клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги по уточненому позову, підтримали у повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2 , позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково, посилаючись на письмові заперечення, від 18.10.2016 року, та суду пояснив,що заборгованості по аліментам у нього не має, на дочку аліменти сплачені по вересень 2016 року, включно, він не має доходу у вигляді щомісячної заробітної плати, на теперішній час не працює, має сім`ю, неповнолітню дитину, проходив військову службу на особливий період і на теперішній час звільнений, про що є відповідні письмові докази, а тому вважає, що аліменти повинні бути призначені у твердій грошовій сумі, з урахуванням усіх обставин, відсутність доходу, заробітку, а тому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 400 гривень.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши надані письмові докази сторонами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Шлюб, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був укладений 04.03.1992 року, м. Вилково виконкомом міськради народних депутатів, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 19 /а. с. 5/.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого 18.05.2000 року, Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області, ОСОБА_3 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 44 /а. с. 3/.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області, від 17.04.2006 року, по справі № 2-1194/2006, задоволено позов, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 150 грн., на місяць, починаючи з 05.04.2006 року до досягнення повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також на неповнолітню ОСОБА_3 , у розмірі 150 грн., на місяць, починаючи з 05.04.2006 року, до досягнення повноліття. /а. с. 6/.

Шлюб, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , був розірваний , 26.03.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_3 , виданого 16.10.2015 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 30 /а. с. 7/.

Відповідно до наданого державним виконавцем відділу ДВС, розрахунку заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листу № 2-1194, від 17.04.2006 року, виданого Кілійським районним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 150 гривень, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 05.04.2006 року, встановлено що:

-станом на 01.01.2007 року, заборгованість ОСОБА_2 , складає 1030 грн.;

-станом на 01.01.2008 року, заборгованість ОСОБА_2 , складає 1390 грн.;

-станом на 01.01.2009 року, заборгованість ОСОБА_2 , складає 240 грн.;

-станом на 01.01.2010 року, переплата ОСОБА_2 , складає 260 грн.;

-станом на 01.01.2011 року, борг ОСОБА_2 , складає 65 грн.;

-станом на 01.01.2012 року, переплата ОСОБА_2 , складає 235 грн.;

-станом на 01.01.2013 року, переплата ОСОБА_2 , складає 285 грн.;

-станом на 01.01.2014 року, переплата ОСОБА_2 , складає 135 грн.;

-станом на 01.01.2015 року, борг ОСОБА_2 , складає 1365 грн.;

-станом на 01.01.2016 року, борг ОСОБА_2 , складає 86 грн.;

Згідно довідки за вих. № 382/5 , від 28.09.2016 року, виданої Кілійським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, встановлено, що ОСОБА_2 , проживає в АДРЕСА_1 , та на примусовому виконанні у Кілійському відділі ДВС ГТУЮ в Одеській області, перебуває виконавчий лист № 2-1194, від 31.05.2006 року, що видав Кілійський районний суд Одеської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання дитини: доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 150 гривень, щомісячно. Аліменти сплачено по вересень 2016 року, включно. Боргу по аліментам немає. /а. с. 44/.

Шлюб, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , був зареєстрований 27.04.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_4 , виданим 27.04.2009 року, Виконкомом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 10 /а. с. 16/.

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_5 , виданого 07.10.2008 року, Виконкомом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_10 , народився, ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_11 , актовий запис № 77 /а. с. 47/.

Довідкою за вих. № 30/1364 від 05.10.2016 року, наданою військовою частиною НОМЕР_6 Державної прикордонної служби України, встановлено, що ОСОБА_2 , дійсно проходив військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період у Державній прикордонній службі України з 19.08.2015 року (наказ командира частини № 417-ОС від 19.08.2015 року) по 06.10.2016 року (наказ командира частини № 393-ОС від 05.10.2016 року) /а. с. 48/.

Згідно довідки за вих. № 1747, від 03.10.2016 року, наданої виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, встановлено, що ОСОБА_2 , проживає в АДРЕСА_1 , до складу його сім?ї входять: ОСОБА_11 , 1983 року народження, дружина та ОСОБА_10 , 2008 року народження /а. с. 49/.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження своїх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

На даний час з 1 травня, положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, встановлено у розмірі - 1531 гривня. Виходячи з розрахунку: 1531 грн. х 0,3 % = 459 гривень 30 копійок (відповідно до ЗУ «Про державний Бюджет України на 2016 рік», від 25.12.2015 року, № 928-VIII, та ст. 182 ч. 2 Сімейного Кодексу України, якою зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає достатнім визначений розмір аліментів на неповнолітню дитину, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, враховуючи відсутність стабільного доходу, заробітку, наявність іншої неповнолітньої дитини, а також з урахуванням наданих відповідачем письмових доказів.

Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Судові витрати по справі згідно ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України , ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 459 гривень 30 копійок , щомісяця, починаючи з 01.10.2016 року і до досягнення дитиною віку повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_7 ,судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., який підлягає зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.
Роз`яснити сторонам положення ст. 185 СК України відповідно до яких, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кілійського районного суду Н. П. Ібадова