Справа № 426/8158/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

11 серпня 2016 року Сватівський районний суд Луганської області в складі головуючого судді Гашинського М.А., при секретарі судового засідання Черкашеній-Грибінюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Сватове цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті, -

встановив:

Адвокат ОСОБА_2, яка дії в інтересах заявника ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою та просить суд встановити факт смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у с. Варварівка Краснодонського району Луганської області, помер у віці 83 років 27 квітня 2016 року у м. Краснодон Луганської області, Україна.

Заявник є донькою померлого та на даний час у неї виникла необхідність в проведенні державної реєстрації факту смерті її батька для реалізації прав на спадщину.

Заявник та її представник не прибули у судове засідання, адвокат завчасно надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, завчасно надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу без його присутності та вирішити справу на розсуд суду.

Суд, беручи до уваги письмові заяви представника заявника та представника заінтересованої особи, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши у судовому засіданні надані докази, а також враховуючи те, що суд не може взяти до уваги як докази - лікарське свідоцтва про смерть ОСОБА_4 (а.с. 6) та довідку про причини смерті (а.с. 7), через їх недопустимість, оскільки згідно законодавства України вони не мають юридичної сили та не можуть створювати правові наслідки, вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_3 про встановлення факту смерті, оскільки судом встановлено наступне.

Відповідно до досліджених у судовому засіданні доказів, а саме наданої копії свідоцтва про народження (а.с. 11) та свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 12) вбачається, що заявник є донькою померлого.

Факт смерті та поховання ОСОБА_4 підтверджується рахунком-замовленням про надання ритуальних послуг (а.с. 11).

Відповідно до копії фото з місця поховання ОСОБА_4, на намогильній споруді зазначено, що ОСОБА_4 народився 04 лютого 1933 року та помер 27 квітня 2016 року (а.с. 10).

Представнику заявника надана відмова керівником Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у проведенні реєстрації смерті ОСОБА_4 (а.с. 13).

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відомості про смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1, оскільки факт того, що її батько помер 27 квітня 2016 року підтверджено наданими доказами, обґрунтуванням в заяві та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених заявником.

Керуючись ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 3, 59, 60, 209, 212-215, 234, 256, 257-1, 259, 294, 367 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт про те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у с. Варварівка Краснодонського району Луганської області, помер у віці 83 років 27 квітня 2016 року у м. Краснодон Луганської області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Луганської області через Сватівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.А. Гашинський