Справа № 2-6212/11
Провадження № 6/761/433/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бешировій Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитними правочинами, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2011 року, яке набрало законної сили, із ОСОБА_2 (далі - Боржник № 1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» (далі - Стягувач) стягнуто кредитну заборгованість за кредитним правочином № 12-11-06/00 від 27.11.2006 року у розмірі 9 150 123,01 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 73 123 953 грн. 31 коп., за кредитним правочином № 07-02-07/ФО від 16.02.2007 року у розмірі 4 223 094,11 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 33 750 123 грн. 52 коп. та з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (далі - Боржник № 2) на користь Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» стягнуто солідарно кредитну заборгованість за кредитним правочином № 08-12-06/ФО від 21.12.2006 року, у розмірі 8 139 359, 90 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 65 048 136 грн. 45 коп.

Судове рішення набрало законної сили.

На адресу суду 14 березня 2016 року Боржниками, в особі їх представника, подана заява про відстрочку виконання вказаного судового рішення. Зокрема, заява обґрунтована тим, що у Боржників перед Стягувачем, згідно судового рішення, існує істотний обсяг заборгованості на загальну суму 171 924 213 грн. 28 коп. і, що через їх скрутне матеріальне становище та незадовільний стан та недостатню вартість майна, переданого в іпотеку Банку, є підстави вважати, що існують обставини, які утруднюють виконання судового рішення. При цьому вказують, що на даний час виконавче провадження зупинено. Зважаючи на їх намір виконати судове рішення у повному обсязі, зауважують, що між ними та Стягувачем досягнуто згоди щодо проведення реконструкції двох об'єктів нерухомого майна, яке перебуває в іпотеці у Банку та подальшого продажу їх Стягувачу на певних умовах, із направленням отриманих коштів на погашення існуючої перед Стягувачем заборгованості. Зауважують, що погашення існуючої заборгованості передбачалося до 01 травня 2016 року, проте через нестабільну економічну ситуацію в країні та подорожчання товарів призвело до перегляду вказаної домовленості, зокрема, її строк від терміновано до 31 серпня 2016 року, у зв'язку з чим просили увалити відповідне судове рішення.

У судовому засіданні представник Боржників вказану заяву підтримав з підстав, викладених у заяві. Просив суд заяву задовольнити.

Представник Стягувача у судовому засіданні щодо задоволення заяви не заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін виконавчого провадження, дослідивши необхідні для вирішення заяви матеріали справи, суд знаходить її такою, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України, судове рішення є обов'язковим до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 373 Цивільного процесуального кодексу України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Судом встановлено, що зазначене судове рішення набрало законної сили.

Крім того, судом також встановлено, що Стягувачу було видано виконавчі листи, на підставі яких державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було відкрито виконавче провадження та на даний час є зупиненим, у зв'язку з неодноразовим наданням судами відстрочки виконання зазначеного судового рішення.

Відповідно до роз'яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається судом та який застосовується на захист інтересів боржника.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно сертифікатів відповідності закінченого будівництвом об'єкта, виданих від 05 лютого 2015 року на ім'я Боржника № 2, вони підтверджують готовність до експлуатації нежилих приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1. На вказані приміщення у серпні 2015 року виготовлено технічні паспорти. Згідно календарного план-графіка проведення робіт на 2016 рік з приводу реконструкції зазначених приміщень, на липень 2016 року заплановане оформлення на вказане майно права власності.

У судовому засіданні представники сторін виконавчого провадження зауважили, що вказане майно перебуває в іпотеці у Банку та з приводу якого вирішується питання подальшого продажу його Стягувачу на певних умовах, із направленням отриманих коштів на погашення існуючої перед Стягувачем заборгованості, проте, на даний час є складнощі із його реалізацією за вищевикладених обставин та у зв'язку з чим просили відстрочити рішення суду.

Приймаючи до уваги фактичні обставини справи, зважаючи на інтереси, в першу чергу, Стягувача на користь якого ухвалено судове рішення, який не заперечував з приводу вказаної заяви, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись статтею 373 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитними правочинами - з а д о в о л ь н и т и.

Відстрочити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2011 року у цивільній справі № 2-6212/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитними правочинами до 31 серпня 2016 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення апеляційної скарги, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо вона не буде скасована.

СУДДЯ :