КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3693/16-ц
Провадження № 2/552/1500/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

В С Т А Н О В И В :

15 липня 2016 року позивач ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що відповідач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач зобовязаний оплачувати надання послуг з централізованого опалення проте у повному обсязі не оплачує кошти за отримані послуги, у звязку з чим за період з 01 січня 2012 року по 01 липня 2016 року утворилась заборгованість у сумі 4046 грн., за період з 01 грудня 2013 року по 01 липня 2016 року нараховано індекс інфляції в сумі 940 грн. 83 коп. та 3% річних в сумі 121 грн. 39 коп., загальна сума заборгованості з врахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 5108 грн. 22 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість в розмірі 5108 грн. 22 коп. та понесені судові витрати в сумі 1378 грн.

В судове засідання представник позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» ОСОБА_2 не зявилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_1, що підтверджується довідкою № 542 від 26.02.2010 року, який користується послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді централізованого опалення, які надаються ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго відповідно до „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення , затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року.

Відповідно до ст. 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

В звязку з тим, що відповідач ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобовязання в повному обсязі та не оплачує послуги з теплопостачання, утворилась заборгованість за період з 01 січня 2012 року по 01 липня 2016 року в сумі 4046 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не сплатив заборгованість за надані послуги, є правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних витрат на всю суму заборгованості , яка виникла на час предявлення позову до суду.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені.

Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Таким чином, правовідносини, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних, а всього 5 108 грн. 22 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Крім заборгованості, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1378 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 322, 625 ЦК України , ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго заборгованість за послуги централізованого опалення за період з 01.01.2012 року по 01.07.2016 року за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі 5 108 грн. 22 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн., а всього 6 486 грн. 22 коп. (шість тисяч чотириста вісімдесят шість гривень 22 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Л.М.Васильєва