У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 06 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Сумирибгосп» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації заборгованості середнього заробітку та індексації за час затримки виплати заробітної плати,

в с т а н о в и в :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що він працював у ПАТ «Сумирибгосп» з 27 березня 2015 року до 15 травня 2015 року. Фактичною датою свого звільнення він вважає 27 травня 2015 року - дату підписання обхідного листка, так як до цього часу він ходив на роботу та виконував свої службові обов'язки. Позивач вказує, що звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін, і на день звільнення відповідачем йому нарахована але не виплачена заробітна плата за травень 2015 року у сумі 1 621 грн 20 коп. Свою відмову виплатити усі кошти, які слід було виплатити на день звільнення з роботи, відповідач обґрунтував відсутністю грошових коштів. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, а тому просить стягнути з ПАТ «Сумирибгосп» на свою користь 24 292 грн 57 коп., з яких: 1 621 грн 20 коп. - нарахована, але не виплачена заробітну плата; 21 416 грн 80 коп. - середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати; 1 254 грн 57 коп. - індексація.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 06 квітня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Згідно з ч. 5 ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив із того, що позивач не надав доказів того, що його трудові відносини з відповідачем тривали до 27 травня 2015 року, так як його підпис стоїть під наказом про звільнення саме з 15 травня 2015 року; факт трудових відносин з відповідачем саме до 15 травня 2015 року підтверджується копією табелю обліку робочого часу на підприємстві.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Сумирибгосп» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації заборгованості середнього заробітку та індексації за час затримки виплати заробітної плати, за касаційною скаргою на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 06 квітня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак