Справа № 646/9315/16-ц
Провадження № 2/646/1817/2016
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
19.10.16 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - Салайчук С.М.,
при секретарі - Сімоненко К.Ю.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, у розмірі 1 / 2 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення дітей повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на її утримання у розмірі 1 / 6 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення дитиною, трирічного віку.
В обґрунтування позову позивач послалася на те, що з 09.08.2011р. вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу подружжя має двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 На даний час позивач з дітьми проживає окремо від відповідача та діти перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання своїх дітей, інтересами сім'ї не цікавиться, у зв'язку з чим позивачеві важко матеріально утримувати дітей. Крім того, позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та потребує матеріальної допомоги від відповідача.
Належним чином повідомлена про час та місце слухання справи позивач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.
Судом вживались передбачені законом заходи для забезпечення явки в судове засідання відповідача, однак не він не прибув до суду, про причини неявки не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд у відповідності до статті 224 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Суд дослідивши матеріали справи, з урахуванням доводів позовної заяви та наданих суду доказів, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст..121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.
Судом встановлено, що 09.08.2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 562 (а.с. 8).
Від шлюбу подружжя має дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане 27.07.2012р. відділом реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції у Луганській області) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, видане 04.08.2015р. відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції).
Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. №789-ХІІ, гарантоване право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині держави, так і за кордоном (ч.3 ст.27 Конвенції).
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 1 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу), який буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, передбачені ч.1 ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому у відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на користь позивача на утримання їх спільних дітей, судом прийнято до уваги всі вищевказані обставини, які мають значення для правильного вирішення цього питання.
Таким чином, суд приходить до висновку, про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання їх дітей у розмірі 1 / 3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача.
В той же час, відповідно до ст..192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, суд роз'яснює позивачу, що вона має право в подальшому звернутися до суду з позовом про збільшення аліментів на утримання дитини, а відповідач має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я та в інших випадках, передбачених законом.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, то суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Положеннями ч.4 ст.84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Разом з тим, позивач не надала суду доказів того, що відповідач має достатній заробіток для того, щоб сплачувати аліменти на її утримання.
З інформації, наданої Управлінням пенсійного фонду України в Орджонікідзевського району м. Харкова та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Харківській області, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не перебуває у них на обліку та не отримує пенсію.
У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини, оскільки позивачем не доведено, що відповідач має змогу надавати їй матеріальну допомогу.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
При цьому сторонам роз'яснюються положення ст..196 СК України, відповідно до яких при виникненні заборгованості за аліментами з вини особи, яка зобов'язана за рішенням суду їх сплачувати, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Крім того, згідно вимог Закону України «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України, з урахуванням результату розгляду справи судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 180-183, 191 СК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частин з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 серпня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривні 60 копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте Червонозаводським районним судом м.Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Іншими особами рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м.Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.М. Салайчук