АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/2194/2016 р. Головуючий в І інстанції Савчак С.П.
Доповідач Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року жовтня місяця 19 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівБазіль Л.В.
Прокопчук Л.П.
за участю секретаряПрушинської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про усунення перешкод у користуванні власністю (будинком) шляхом виселення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на майно від 11.01.2005 року їй належить житловий будинок АДРЕСА_1. Даний будинок був придбаний нею з прилюдних торгів.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 19.04.2005 року рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20.01.2005 року в частині визнання неправомірними дій державного виконавця ВДВС Цюрупинського РУЮ при складанні акту від 23.12.2004 року у виконавчому проваджені по виконанню виконавчого напису №653 від 28.02.2002 року про стягнення з ОСОБА_6 6875 грн. на користь ОСОБА_5 і скасування вказаного акту скасовано. У задоволенні вимог про скасування акту від 23.12.2004 року відмовлено.

В частині звернутого до негайного виконання рішення суду першої інстанції допущено поворот виконання.

Позивачка вважає, що оскільки акт державного виконавця про передачу їй будинку від 23.12.2004 року не скасований, вона і надалі є власником зазначеного будинку, а відповідачі, які зареєстровані в будинку, порушують її права як власника. Тому просила усунути перешкоди в користуванні належним їй на праві власності будинком шляхом виселення відповідачів.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. При цьому апелянт посилається на неналежну оцінку доказів та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 17.08.2005 року було визнано неправомірними дії і рішення державного виконавця та ВДВС Цюрупинського РУЮ, скасовано рішення по виконанню виконавчого напису від 28.02.2002 року, здійсненого приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу Левківським І.П. щодо стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 6750 грн., в тому числі й акту від 23.12.2004 року про передачу майна ОСОБА_5 в рахунок погашення боргу; скасовано виконавчий напис від 28.02.2002 року, за яким здійснювались виконавчі дії щодо його примусового виконання; визнано недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок за вказаною вище адресою, яке видане ОСОБА_5 на підставі акту державного виконавця від 23.12.2004 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Отже позивачка не є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, а тому її права не порушені відповідачами.

Колегія суддів з таким висновком районного суду погоджується.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що на підставі договору купівлі - продажу, укладеного 17.10.2000 року ОСОБА_5 діючи від імені ОСОБА_12 продала, а ОСОБА_6 купила житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1. Продаж було вчинено за 8350 грн., з яких ОСОБА_6 до укладення договору сплатила 100 грн., а залишок 8250 грн. зобов'язана сплатити до 01.10.2001 року (а.с.56).

Після укладання вказаного договору ОСОБА_6 разом зі своїми дітьми вселилась в житловий будинок і проживає в ньому до цього часу.

За довідкою №2/12-177 від 12.05.2016 року, виданою Козачелагерською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області, в будинку за адресою АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 (а.с.23).

28 лютого 2002 року приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу Левківським І.П. було видано виконавчий напис за рег.№653 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 заборгованості за договором купівлі-продажу в сумі 6750 грн.

На підставі цього виконавчого напису державним виконавцем ВДВС Цюрупинського РУЮ 28.02.2002 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення вказаної суми і за актом від 23.12.2004 року житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 передано ОСОБА_5 в рахунок погашення боргу.

11.01.2005 року Левківський І.П., приватний нотаріус Цюрупинського районного нотаріального округу, на підставі акта державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, посвідчив, що ОСОБА_5 належить право власності на житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, що раніше належало ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.2000 року (а.с.6). 04.04.2016 року на підставі дублікату свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів право власності за ОСОБА_5 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.6-7 на звороті).

За довідкою виданою приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу дані про скасування свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу Левківським І.П. 11.01.2005 року, за реєстрованим № 81, станом на 06.02.2012 року відсутні (а.с.55).

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20.01.2005 року скаргу ОСОБА_6 задоволено частково, визнано неправомірним дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Цюрупинського районного управління юстиції Єремець О.О. при складанні акту від 23.12.2004 року по виконавчому провадженню по виконанню виконавчого напису № 653 від 28.02.2002 року про стягнення з ОСОБА_6 6 875 грн. на користь ОСОБА_12 та скасовано акт державного виконавця від 23.12.2004 року (а.с.11-12).

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 19.04.2005 року рішення місцевого суду Цюрупинського району Херсонської області від 20.01.2005 року в частині визнання неправомірними дій державного виконавця ВДВС Цюрупинського РУЮ при складанні акту від 23.12.2004 року у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого напису № 653 від 28.02.2002 року про стягнення з ОСОБА_6 6 875 грн. на користь ОСОБА_12 і скасуванню вказаного акту, скасовано. В задоволенні вимог про скасування акту від 23.12.2004 року відмовлено. В частині звернутого до негайного виконання рішення суду першої інстанції допущено поворот виконання. В решті це ж рішення залишено без змін (а.с.14-15).

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 17.08.2005 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6, відділу громадянства, міграції, реєстрації громадян Цюрупинського РВ УМВС України в Херсонській області про усунення перешкод в користуванні домобудівлею шляхом виселення та анулювання реєстрації відмовлено за необґрунтованістю позовних вимог. Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ВДВС Цюрупинського РУЮ, державного виконавця Єремця О.О. задоволено частково. Визнано виконаним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, розташований в АДРЕСА_1, укладений між продавцем ОСОБА_12 і ОСОБА_6 та посвідчений приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу Левківським І.П. за рег.№2826. Поновлено ОСОБА_6 строк оскарження виконавчого напису нотаріуса та строк звернення до суду зі скаргою на рішення і дії державних виконавців. Скасовано виконавчий напис вчинений 28.02.2002 року приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу Левківським І.П. за рег.№653 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 заборгованості за договором купівлі-продажу у сумі 6750 грн. Визнано неправомірними дії і рішення державного виконавця державної виконавчої служби Цюрупинського районного управління юстиції Єремця О.А. та ВДВС Цюрупинського РУЮ і скасовано рішення по виконанню зазначеного виконавчого напису: постанови від 28.02.2002 року про відкриття провадження в частині стягнення 6750 грн.; акт опису та арешту майна від 21.08.2004 року; акт від 23.12.2004 року про передачу майна ОСОБА_5 в рахунок погашення боргу; акт від 21.01.2004 року про передачу майна ОСОБА_5 в рахунок погашення боргу; постанови від 24.02.2005 року про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню зазначеного виконавчого напису нотаріуса. Зобов'язано державного виконавця ВДВС Цюрупинського РУЮ Єремця О.О. відмовити у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню зазначеного виконавчого напису від 28.07.2004 року. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, розташований в АДРЕСА_1, видане приватним нотаріусом Левківським І.П. за реєстраційним №81 на ім'я ОСОБА_5 (а.с.64-69).

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 16.11.2005 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, рішення Цюрупинського районного суду від 17.08.2005 року залишено без змін (а.с.70-77).

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 19.02.2008 року касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, рішення Цюрупинського районного суду від 17.08.2005 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 16.11.2005 року залишено без змін (а.с .78-80).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно наданого Херсонським державним бюро технічної інвентаризації від 03.11.2008 року НОМЕР_1, житловий будинок, що знаходяться в АДРЕСА_1, за реєстраційним номером НОМЕР_2, номер запису 525 в книзі 10, належить на праві власності ОСОБА_6 на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу (а.с.57).

У технічному паспорті на житловий будинок індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_1 власником зазначено ОСОБА_6 (а.с.58-60).

Врахувавши вищевказані обставини справи та вимоги закону, проаналізувавши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов правильного висновку про відмову ОСОБА_5 в позові, оскільки є рішення суду, яке набрало законної сили, за яким було скасовано виконавчий напис від 28.02.2002 року, здійснений приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу Левківським І.П. за рег.№653 щодо стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 6750 грн. на підставі якого здійснювались виконавчі дії щодо його примусового виконання, а також визнано недійсним свідоцтво про право власності на вказаний вище житловий будинок, яке видане ОСОБА_5 на підставі акту державного виконавця від 23.12.2004 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Колегія суддів не може взяти до уваги як підставу для задоволення позову посилання апелянта на те, що її право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, так як за ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру.

Не внесення даних про визнання недійсним документа за яким було визнано право власності на житловий будинок за позивачкою до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не дає підстав вважати, що на даний час вона є належним власником.

Оскільки позивачка не є власником зазначеного будинку та право власності на нього на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.2000 року встановлено за відповідачкою ОСОБА_6, вимоги позивачки про виселення останньої є безпідставними.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги ухвалу Вищого адміністративного суду України від 22.05.2007 року (а.с.16-18), якою було залишено без змін рішення Апеляційного суду Херсонської області від 19.04.2005 року щодо відмови ОСОБА_6 у скасуванні акта державного виконавця про передачу майна стягувачу, колегія суддів також не приймає до увагиз огляду на наступне.

З наведеного рішення апеляційного суду вбачається, що ОСОБА_6 звернулась вперше з позовом про незаконність акту державного виконавця 05.01.2005 року (а.с.14), а коли апеляційним судом було скасовано рішення районного суду і позивачці було відмовлено у її вимозі з тих підстав, що такої вимоги вона не заявляла, у червні 2005 року вона заявила вимогу про скасування акта державного виконавця. Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 17.08.2005 року, яке на даний час є чинним було визнано неправомірними дії і рішення державного виконавця державної виконавчої служби Цюрупинського районного управління юстиції Єремця О.А. та ВДВС Цюрупинського РУЮ і відмінено всі рішення по виконанню зазначеного виконавчого напису, серед яких акт від 23.12.2004 року про передачу майна ОСОБА_5 в рахунок погашення боргу.

Інші доводи, які викладені в апеляційній скарзі є аналогічними, що і в позові та були предметом перевірки суду першої інстанції, яким суд належну правову оцінку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що під час встановлення зазначених фактів судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права, а тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.М. Полікарпова

Судді Л.В. Базіль

Л.П. Прокопчук