Справа № 653/3166/16-ц
Провадження № 2/653/993/16
РІШЕННЯ

іменем України

18.10.2016

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді - Шарко Н.А.,

при секретарі - Карпенко І.Д.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Генічеську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участю третьої особи служби у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, за участю третьої особи служби у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації, в якомуз урахуванням уточнених позовних вимог, просила позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати її опікуном онука - ОСОБА_4 та стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач по справі є рідним батьком малолітньої дитини - онука позивача, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті матері ОСОБА_5, останній залишився проживати з позивачем, та повністю перебуває на її утриманні. ОСОБА_3 жодної матеріальної допомоги дитині не надає, не цікавиться його долею. Крім того, зловживає спиртними напоями та страждає від наркотичної залежності. Позивач вважає, що ухиляння відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини більше шести років, відсутність будь-якої матеріальної допомоги протягом цього тривалого часу, відсутність інтересу до життя сина є підставами для позбавлення його батьківських прав по відношенню до дитини. При позбавленні батьківських прав просить встановити над дитиною опіку, призначивши її опікуном, та стягнути на користь опікуна аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила суду, що відповідач не приймає ніяких заходів щодо прийняття участі у вихованні, утриманні дитини. Позивач самостійно займається вихованням дитини та утримує дитину. Між нею та онуком склались доброзичливі відносини. Вона фактично виростила онука сама, онук вірить їй та любить, сподівається на неї.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи у судовому засіданні позицію позивача підтримав. Позовні вимоги вважав обґрунтованими, оскільки відповідач жодної участі у житті дитини не приймає, зловживає спиртними напоями та страждає від наркотичної залежності, у зв'язку чим вважав за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, призначити опікуном малолітньої дитини ОСОБА_1, та стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання онука.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 від спільного проживання ОСОБА_6 з ОСОБА_3, у них народився син - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 06 липня 2005р., виданим Стрілківською сільською радою Генічеського району Херсонської області.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Стрілківською сільською радою Генічеського району Херсонської області від 01 лютого 2009 року серії НОМЕР_4.

З 28 липня 2009 року дитина взята на первинний облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей Генічеської РДА.

Згідно розпорядження голови Генічеської РДА Дронова В.І. від 28 серпня 2009 року № 631, малолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено опікуна та влаштовано для спільного проживання та виховання в сім'ю опікуна ОСОБА_1.

З характеристики, наданої секретарем Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області Гросу Т.Є. вбачається, що ОСОБА_3 ніде не працює, має схильність до вживання алкогольних напоїв, через що вихованням дитини займається бабуся - ОСОБА_1

Згідно довідки з КЗ «Генічеська ЦРЛ» № 02/261 від 08 вересня 2016 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на обліку у лікаря - нарколога з приводу наркотичної залежності.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім"ї позивача, складеного уповноваженими особами Стрілківської сільської ради встановлено, що склад сім'ї позивача становить її онук ОСОБА_4 та син ОСОБА_3 Зі змісту акту також вбачається, що позивач разом з онуком проживає у будинку АДРЕСА_1, а відповідач по справі - ОСОБА_3 проживає в окремій маленькій кухні, при цьому останній жодної участі у житті дитини не приймає.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач страждає від наркотичної залежності, веде антисоціальний спосіб життя, не приділяє увагу сину, та не цікавиться його життям, матеріальної допомоги не надає, що свідчить про небажання останнього виконувати свій батьківський обов'язок.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх здібностей, поважати честь та гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно висновку Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області від 17 жовтня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 доцільно позбавити батьківських прав відносно його малолітнього сина, оскільки він страждає від наркотичної залежності, уваги сину не приділяє, та повністю самоусунулась від його виховання.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №3 від 30 березня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач, як батько малолітнього ОСОБА_4, маючи реальну можливість виконувати обов'язки по вихованню сина, повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться життям свого сина, потребами, його фізичним та духовним розвитком, не виявляє батьківської турботи, не надає матеріальної допомоги. При цьому суд враховує тривалість такого ухилення та згоду відповідача на позбавлення його батьківських прав.

Згідно ст. 165 СК України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Враховуючи наведене, та в інтересах майбутнього дитини, суд вважає, за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності з вимогамич.3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ст. 167 СК України дитина, один із батьків якої позбавлений батьківських прав, може бути за бажанням другого з батьків передана йому. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на теперішній час повністю здійснює піклування у відношенні свого онука - ОСОБА_4, а представник служби у справах дітей Генічеської РДА рекомендував кандидатуру ОСОБА_1 у якості опікуна над малолітнім ОСОБА_4, оскільки остання є його рідною бабусею, та в змозі забезпечити належні умови для проживання та розвитку дитини.

За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позов і в цій частині і призначити ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_4.

У відповідності з вимогами ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на утриманні інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; інші обставини, які мають суттєве значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, крім випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів, суд, бере до уваги, що батько у добровільному порядку малолітній дитині допомоги не надає, є працездатною особою,інших утриманців не має, жодних доказів, які б унеможливлювали сплату ним аліментів суду не надано, а також враховуючи те, що позбавлення батьківських прав не позбавляє від обов"язку утримувати дитину, у відповідності з ч.2 ст. 166 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача аліментів на утримання ОСОБА_4, у розмірі ? частки від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення ним повноліття.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити опіку над ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНПП - НОМЕР_1, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 опікуном малолітнього ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНПП - НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1), аліменти на користь - ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНПП - НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1)на утримання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частки від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд протягом десяти днів після проголошення рішення.

У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. А. Шарко