Справа № 235/1744/16-ц
Провадження № 4-с/235/18/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 травня 2016 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд в складі

головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря Кучерявого М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Красноармійська Донецької області цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» на діяльність відділу державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку щодо винесення Постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) № 50329410 від 08.02.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернулось зі скаргою Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» на діяльність відділу державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку щодо винесення Постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) № 50329410 від 08.02.2016 р. В обґрунтування скарги зазначили, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16.10.2015 р. по справі № 235/8003/15-ц (Провадження № 2/235/3877/15), про стягнення з ОСОБА_1 (83000, м. Донецьк, вул.Рогачівська,122) на користь ПАТ «Банк Камбіо» заборгованості за кредитним договором № 859ф/02-2011 від 18 жовтня 2011 року станом на 01.08.2015 року в розмірі 44 573, 96 грн. ( Сорок чотири тисячі пятсот сімдесят три) грн.96 коп., про що видано виконавчий лист, який направлено на виконання до ДВС Будьонівського районного управління юстиції у місті Донецьку.

08.02.2016 р. в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції ОСОБА_2 було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, яка отримана стягувачем 11.03.2016 p., згідно штампа вхідної кореспонденції.

В Постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження зазначено, що відмова в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа аргументована Законом України «Про боротьбу з тероризмом», «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та ін. Державний виконавець, також посилається на Розпорядження Кабінету міністрів України від 07.11.2014 року за № 1085-р, яким затверджено перелік населених пунктів (зона АТО), на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження та на Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально - економічної ситуації» в Донецькій та Луганській областях», введеного у дію Указом Президента України № 875 від 14.11.2014.

Проте, положення зазначених законів не передбачають, що знаходження боржника на території проведення АТО є обставиною, що виключає здійснення виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Крім того, жодний законодавчий акт, яким регулюються правовідносини та особливості застосування законодавства в зоні проведення антитерористичної операції не містять заборони, щодо виконання рішень судів по відношенню до боржників, які мають реєстрацію на території, яка наразі знаходиться в зоні проведення АТО. Законодавець запровадив мораторій на примусову реалізацію предметів іпотеки, розташованих на території проведення АТО (ст.9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»), проте інших заборон, повязаних із виконанням зобовязань та проведенням дій направлених на виконання рішення суду не встановлено.

Державний виконавець посилаючись на наявність вищезазначених норм закону та зробив висновок про те, що проведення виконавчих дій неможливо на території проведення АТО та п.8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник не погоджується з Постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження від 08.02.2016 р. у звязку з тим, що вона винесена з порушенням норм діючого законодавства України та порушує законні права Стягувача.

Відділ державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку, на виконання Наказу Міністерства юстиції № 247/7 від 25.11.2014 р. «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», Розпорядження КМУ від 07.11.2014 р. за № 1085 - р., змінив своє місцезнаходження та реєстрації на: 84313, м. Краматорськ, бул. Машинобудівельників, 32 - саме за для того, щоб виконувати свої обовязки з примусового виконання виконавчих документів. Частиною З Наказу № 247/7 від 25.11.2014 - встановлено, що функціональні обовязки територіальних органів та установ юстиції Донецької області здійснюються ними за новим місцезнаходженням.

Державний виконавець має можливість: зробити запити до державних реєстраційних органів на предмет виявлення майна та активів боржника (рухомого та нерухомого), які можуть знаходитися на не окупованій території і відповідно провести виконавчі дії, щодо виявлення майна. Також виконавчі служби мають доступ до державного реєстру нерухомого майна, державного реєстру обтяжень рухомого майна, єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з яких, також можна взяти інформацію про наявність активів боржника та, як слідство, можливість проведення виконавчих дій на не окупованій території.

У державних виконавців наявна можливість звернутися до суду з вимогою про обмеження виїзду за кордон посадових осіб юридичної особи - боржника за новою територіальною підсудністю відповідно до Розпорядження Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/28-14.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-УІ судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/20і2); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт З мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012). Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень є складовою права на справедливий судовий захист.

Виконавчий лист № 235/8003/15-ц виданий Красноармійським міськрайонним судом Донецької області відповідає вимогам ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» «Виконавчі документи за рішенням, що підлягають примусовому виконанню державної виконавчої службою, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 22 «Строки предявлення виконавчих документів до виконання», ст. 25 «Прийняття виконавчого документа до виконання» і мас бути прийнятий до виконання.

За пунктом 8 частини першої ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, державний виконавець при прийнятті рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження, повинен у постанові зазначити, які саме передбачені законом інші обставини виключають здійснення виконавчого провадження.

В постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження державним виконавцем зазначені, як такі які не дозволяють провести виконавчі дії Закону України «Про боротьбу з тероризмом», «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Розпорядження Кабінету міністрів України від 07.11.2014 року за № 1085-р. та рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганських областях».

Зі зробленого аналізу виконавчого законодавства видно, що жодна стаття або пункт Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції про вчинення виконавчих дій - не перешкоджають державному виконавцю відкрити виконавче провадження та провести виконавчі дії у межах встановлених законом і зазначені в Постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження нормативні акти не можуть унеможливлювати відкриття виконавчого провадження і проведення виконавчих дій.

З урахуванням зазначених обставин, у державного виконавця не було правових підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження за пунктом 8 частини першої статті 26 вищезгаданого Закону.

Державний виконавець, при винесенні оскаржуваної Постанови, діяв всупереч положенням Конституції України та Закону України «Про виконавче провадження», що є підставою для скасування вказаної Постанови.

Постанову Стягувач отримав 11.03.2016 року, а тому має право подати скаргу до 21.03.2016 р.

Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» просить суд визнати протиправною діяльність відділу державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку. Визнати Постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження незаконною та скасувати її. Зобовязати відділ державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції винести постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 235/8003/15-ц.

Представник Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» до судового засідання не зявився, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Зацікавлені особи: ОСОБА_1 та відділ державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку до судового засідання не зявились, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно із ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною другою статті 384 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Красноармійським міськрайонним судом видано виконавчий лист № 235/8003/15-ц (Провадження № 2/235/3877/15), про стягнення з ОСОБА_1 (83000, м. Донецьк, вул.Рогачівська,122) на користь ПАТ «Банк Камбіо» заборгованості за кредитним договором № 859ф/02-2011 від 18 жовтня 2011 року станом на 01.08.2015 року в розмірі 44 573, 96 грн. ( Сорок чотири тисячі пятсот сімдесят три) грн.96 коп.

Стягувач - Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» звернулось до відділу державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку з заявою про примусове виконання рішення суду.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку від 08.02.2016р. року відмовлено у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого провадження), у звязку з тим, що боржник мешкає за адресою: м. Донецьк, вул.. Рогачівська, 122, тобто на території на якій органи державної виконавчої влади тимчасово не здійснюють або не в повному обсязі здійснюють свої повноваження, внаслідок проведення на цій території антитерористичних дій. При цьому державний виконавець посилався на Закон України «Про боротьбу з тероризмом», «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та інші, які визначають тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність та території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення. Також державний виконавець зазначив, що 07.11.2014 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р було затверджено перелік населених пунктів (зона АТО), на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. У звязку з цим проведення виконавчих дій на тимчасово неконтрольованій території неможливо.

Проаналізувавши викладені вище обставини суд вважає, що рішення державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження є неправомірним, виходячи з наступного.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов'язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід'ємною частиною правосуддя. Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).)

У відповідності до Закону України «Про виконавчу службу» виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів ( посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та у межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.2 ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

З метою забезпечення гарантій прав громадян і юридичних осіб у виконавчому провадженні частиною першою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язано державного виконавця використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про державну виконавчу службу» державним виконавцем є, зокрема, начальник відділу ДВС районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного відділу державної виконавчої служби відповідного управління юстиції

Згідно ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і у повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно пункту 8 частини першої ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Виходячи з даних положень, обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження повинні бути передбачені законом.

Висновок державного виконавця про неможливість проведення виконавчих дій є протиправним і передчасним. Тільки після відкриття виконавчого провадження та вживання передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для виконання рішення відповідно до виконавчого листа можливо дійти висновку щодо можливості чи неможливості проведення виконавчих дій на окупованій території. Державна виконавча служба взагалі не здійснювала будь яких дій, направлених на виконання рішення суду і позбавлена була можливості зробити об'єктивний висновок про неможливість здійснення певних виконавчих дійна не окупованій території.

Відповідно до статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець посилається на Закон України «Про боротьбу з тероризмом», та «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до яких виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться.

Однак, суд не може погодитись з такими висновками державного виконавця, так як Закон України «Про виконавче провадження», а також Інструкція про проведення виконавчих дій не містять положень щодо неможливості проведення виконавчих дій на період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції про проведення виконавчих дій державним виконавець може вчинити безліч виконавчих дій, направлених на примусове виконання рішення суду (арешт майна, арешт коштів, розшук майна, заборона виїзду за кордон, тощо), проведення яких можливо і не на окупованій території.

При цьому суд вважає хибними доводи державного виконавця щодо неможливості повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, оскільки при відсутності поштового сполучення з окупованою територією існують інші альтернативні засоби звязку, за допомогою яких можливо сповістити сторону виконавчого провадження про надходження виконавчого документа на виконання та вчинення будь яких виконавчих дій за цим документом, про які можна дізнатися, лише розпочавши виконавче провадження.

З вищезазначеного вбачається, що державний виконавець своїми діями допустив порушення прав та законних інтересів заявника по справі на прийняття до провадження виконавчого документа, відкриття виконавчого провадження та вжиття заходів на виконання цього документа.

За таких обставин, суд вважає за необхідне дії державного виконавця по відмові у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом незаконними, оскільки вони позбавляють заявника по справі права на предявлення на примусове виконання виконавчого документа та своєчасного і повного його виконання.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно із ст.389 ЦПК України про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57-61, 197, 383 - 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», задовольнити.

Визнати протиправною діяльність відділу державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку щодо винесення Постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу) № 50329410 від 08.02.2016 року за виконавчим провадженням на підставі п. 8 ч.І ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Визнати Постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу) № 50329410 від 08.02.2016 р. незаконною та скасувати її.

Зобовязати відділ державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції винести постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 235/8003/15-ц (Провадження № 2/235/3877/15), про стягнення з ОСОБА_1 (83000, м. Донецьк, вул.Рогачівська,122) на користь ПАТ «Банк Камбіо» заборгованість за кредитним договором № 859ф/02-2011 від 18 жовтня 2011 року станом на 01.08.2015 року в розмірі 44 573, 96 грн. ( Сорок чотири тисячі пятсот сімдесят три) грн.96 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

В судовому засіданні 4 травня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали, повний текст ухвали виконано 8 травня 2016 року.

Суддя : підпис

З оригіналом згідно

Суддя :