Єдиний унікальний номер 234/7992/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1739/2016
Головуючий в 1 інстанції: Фоміна Ю.В.
Категорія: 50 Доповідач: Груіцька Л.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Груіцької Л.О.,

суддів: Осипчук О.В., Жданової В.С.,

секретар: Чуряєв В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 серпня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

18.05.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх доньки ОСОБА_3. В обґрунтуванні своїх вимог вказує, що 04.10.1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В наступний час вона з відповідачем не проживає однією сім'єю, шлюб між ними розірваний. Дитина мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/2 частки від заробітку відповідача.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 11 серпня 2016 року у задоволенні позову було відмовлено з тих підстав, що рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вже було прийнято, з іншими вимогами позивачка до суду не звернулася.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, яку обґрунтувала тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним в наслідок невідповідності нормам матеріального та процесуального права, а саме суд проігнорував той факт, що відповідач ухиляється від утримання дитини і не виплачує аліменти. Відмовляючи у позові, суд першої інстанції послався на наявність судового рішення з цього питання, однак не вказав ні дату, ні номер рішення, не витяг його з реєстру судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановленим, що сторони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.4).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу сторони розірвали шлюб 30.03.2010 року. (а.с.3).

Постановою від 05.05.2011 року старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Катькаловою О.М. було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-3212, виданого 08.12.2009 року Совєтським районним судом м. Макіївка про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на утримання доньок:ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення повноліття. (а.с.25)

Відповідно до копії постанови від 12.01.2015 року старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Катькаловою О.М. виконавчий документ № 2-3212, виданий 08.12.2009 року було повернуто стягувачеві - ОСОБА_1 за її письмовою заявою. (а.с.26,27).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вже було прийнято. Якщо дитина потребує додаткових витрат, то це інший предмет позову.

Висновки суду є законними та обґрунтованими з наступного.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Апеляційним судом встановлено, що сторони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.4).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу сторони розірвали шлюб 30.03.2010 року. (а.с.3).

Постановою від 05.05.2011 року старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Катькаловою О.М. було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-3212, виданого 08.12.2009 року Совєтським районним судом м. Макіївка про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на утримання доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення повноліття. (а.с.25)

Відповідно до копії постанови від 12.01.2015 року старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Катькаловою О.М. виконавчий документ № 2-3212, виданого 08.12.2009 року було повернуто стягувачеві - ОСОБА_1 за її письмовою заявою. (а.с.26,27).

Апеляційним судом також встановлено, що позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину, посилаючись на ст.ст.180,181,182,183 Сімейного кодексу України та просила стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_3,2004 року народження аліменти у розмірі 50% від доходу відповідача. Крім того, у позові вказала на те, що дитина знаходиться у такому віці, що потребує додаткових витрат, однак не просила суд стягнути додаткові витрати на утримання дитини, відповідно до ст.185 СК України, або збільшити розмір аліментів, раніш визначений судом,відповідно до ст.192 СК України, будь-яких доказів з цих підстав суду не надала.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 21.06.2016 року явка у судове засідання позивачки ОСОБА_1 була визнана обов'язковою.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Враховуючи наведене, колегія апеляційного суду вважає,що суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Довід скарги про те, що суд проігнорував той факт, що відповідач ухиляється від утримання дитини і не виплачує аліменти є необґрунтованим, оскільки матеріали справи не містять доказів з цих підстав. Натомість, відповідно до наданих відповідачем письмових доказів/ а.с.24-28/, вбачається, що позивачка 12 січня 2015 року звернулася до виконавчої служби з проханням повернути без виконання виконавчий лист № 2-3212 від 8 грудня 2009 року про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей. Претензій по виплаті аліментів до ОСОБА_2 вона не має.

Довід скарги про те, що відмовляючи у позові, суд першої інстанції послався на наявність судового рішення з цього питання, однак не вказав ні дату, ні номер рішення, не витяг його з реєстру судових рішень також є необґрунтованим, оскільки відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Крім того, як вбачається з копії ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 8 лютого 2016 року/ а.с.56/, яку позивачка надала апеляційному суду як додаток до апеляційної скарги, вбачається, що вона зверталась до суду про видачу дублікату виконавчого листа № 2-3212, виданого 8 грудня 2009 року Совєтским районним судом м. Макіївки про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дітей та їй було відмовлено з підстав того, що цивільна справа № 2-3212/09 Совєтського районного суду м. Макіївки до Краматорського міського суду, передана не була, та в електронній базі системи документообігу Совєтского району м. Макіївки за період з 8 грудня 2009 року по 2 вересня 2014 року, не існує обліково-статистичної карти на вказану цивільну справу. Їй було роз'яснено про звернення до суду із заявою про поновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, колегія апеляційного суду прийшла до висновку про те, що доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції з урахуванням наданих сторонами доказів ухвалив обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні, тому підстав для задоволення скарги і скасування рішення суду немає.

Керуючись ст. ст. 307,308,315 ЦПК України апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Л.О. Груіцька

Судді: О.В. Осипчук

В.С.Жданова