Провадження №2/485/546/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Новокиївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

встановив:

19 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом. На обґрунтування вимог зазначила, що після смерті 18 січня 2015 року тітки ОСОБА_3 успадкувала дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Новокиївської сільської ради Снігурівського району площею 4,200 га та 2,7100га, належні померлій на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку. У посвідченні спадкових прав нотаріусом відмовлено через неможливість представити оригінали правовстановлюючих документів за їх втрати. Вказуючи на докази, що підтверджують наявність спадкового майна, просила постановити судове рішення про визнання за нею права на земельні ділянки в порядку спадкування.

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав.

Сільський голова Новокиївської сільської ради Снігурівського району, у порядку ст.158 ЦПК України, подав письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника органу місцевого самоврядування. Заперечень на позовні вимоги відповідач не надав.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

18 січня 2015 року в с.Новокиївка Снігурівського району Миколаївської області померла ОСОБА_3, про що 21 січня 2015 року складено відповідний актовий запис №33, місце державної реєстрації - Відділ ДРАЦС РС Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області. Свідоцтво про смерть серії І-ФП №216058 в матеріалах справи долучено на а.с.6.

Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 4,200 гектарів, кадастровий номер :14:000:0055 та 2,7100 гектарів, кадастровий номер :08:000:0083, в межах території Новокиївської сільської ради Снігурівського району, які належали спадкодавиці на підставі Державних актів на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії ЯЛ №938958 та серії ЯЛ №938957, виданих 26 липня 2011 року Снігурівською райдержадміністрацією Миколаївської області.

Вартість земельних ділянок, за даними витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, станом на 18 січня 2015 року складає відповідно 82236грн.10коп. та 82892грн.28коп. (а.с.9,10).

Друком оголошення у районній газеті "Вісті Снігурівщини" №35-36 від 07 травня 2015 року визначено загублені державні акти на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії ЯЛ №938958 та серії ЯЛ №938957, виданих 26 липня 2011 року Снігурівською райдержадміністрацією Миколаївської області, вважати недійсними.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №201/2015, заведеної у Снігурівській державній нотаріальній конторі 05 червня 2015 року спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла позивачка, подавши відповідну заяву у встановлений шестимісячний строк після смерті спадкодавиці. Інші особи про спадкові права не заявляли (а.с.27-32).

Ступінь родинних стосунків між ОСОБА_2 та померлою ОСОБА_3 як між племінницею та тіткою підтверджується паспортними даними позивачки серії МО 817292, виданого 13 січня 2000 року Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області на посвідчення особи, записами свідоцтва про її народження серії І-ФП №419295, виданого за актовим записом №53 від 20.08.1977 року, вчиненим у Краснознам"янській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області, свідоцтвом про одруження серії І-КГ №043477, виданого 16 жовтня 1999 року за актовим записом №399 у Дніпровському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Херсона на підтвердження зміни прізвища, витягами з Державного РАЦСГпДР народжень, відповідно до ст.ст.126,133,135 СК України на посвідчення факту родинних відносин батька позивачки ОСОБА_4 та спадкодавиці ОСОБА_5 як між рідними братом та сестрою. ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_3 за реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 16 серпня 1975 року згідно повного витягу з ДРАЦСГ щодо актового запису про шлюб №2 від 09.02.2016 року (а.с.4,12,14-15,33-35).

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України.

В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст.1222 ЦК України.

Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення - ст.1225 ЦК України.

По положенню ст.ст.1258, 1265 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У п"яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, представленими доказами позивачка довела, що як спадкоємець після смерті ОСОБА_3 прийняла спадщину, до складу якої входить земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,200 га та 2,7100 га.

Постановою від 03 вересня 2015 року нотаріус Снігурівської державної нотаріальної контори відмовила у вчиненні нотаріальної дії, а саме посвідчення спадкових прав на земельні ділянки, вказавши на вимогу надання оригіналів правовстановлювальних документів. За п.п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

За нормою ст.49 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 №3425-XII нотаріус обґрунтовано відмовив у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем не було подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

В силу п.23 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.

Остільки, позивачка довела наявність спадкового майна, пістави до його успадкування, неможливість реалізації спадкових прав у інший спосіб, суд визнає її позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 208,209,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Новокиївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 18 січня 2015 року, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Новокиївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, площею 4,200 гектарів, вартістю 82236грн.10коп., кадастровий номер :14:000:0055, належну спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЛ №938958, виданого Снігурівською районною державною адміністрацією Миколаївської області 26 липня 2011 року.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 18 січня 2015 року, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Новокиївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, площею 2,7100 гектарів, вартістю 82892грн.28коп., кадастровий номер :08:000:0083, належну спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЛ №938957, виданого Снігурівською районною державною адміністрацією Миколаївської області 26 липня 2011 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано сторонами на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після отримання його копії.

Суддя