Справа № 323/3268/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2016

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Мінаєв М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, поданої через представника ОСОБА_2, до ОСОБА_1 Абдуррахмана, про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

10.10.2016 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла зазначена позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований 12.11.2011 року з громадянином ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_1 Абдуррахманом.

Позов поданий до Оріхівського районного суду Запорізької області на тій підставі, що відповідач начебто зареєстрований на території Амвросіївського району Донецької області, на який розповсюджується юрисдикція зазначеного суду.

Ухвалою від 12.10.2016 року позовна заява була залишена без руху через ненадання позивачем та його представником відомостей про місце реєстрації відповідача на території України та (або) фактичного місця проживання на території ОСОБА_3 ОСОБА_4. Позивачу був наданий строк для усунення зазначених недоліків.

24.10.2016 року на електронну адресу суду, а 31.10.2015 року на поштову адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи копії паспорту відповідача з відміткою про його реєстрацією за адресою Донецька область, Амвросіївський район, смт Кутейніково, вул. Шкільна, б. 13.

Водночас відомості про фактичне місце проживання відповідача на території ОСОБА_3 Туреччина суду не надані.

Проаналізувавши надані представником позивача документи, суддя вважає заяву такою, що підлягає поверненню позивачу (його представнику) з таких підстав.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 2 ст. 410 ЦПК України іноземні особи мають процесуальні права та обовязки нарівні з фізичними і юридичними особами України, за винятками, встановленими Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

За статтею 414 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається ЦПК, законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 2 ст. 6 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про час і місце розгляду своєї справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» іноземцям, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Відповідно ч. 17 ст. 6 цього ж Закону, реєстрація та продовження реєстрації тимчасового перебування іноземців, осіб без громадянства здійснюються відповідно до законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

За змістом статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземні громадяни мають право перебувати на території України на підставі посвідки на постійне проживання або на підставі посвідки на тимчасове проживання. В останньому випадку законність перебування на території України визначається метою та тривалістю періоду часу, на який надано право такого тимчасового перебування.

Зокрема, відповідно до ч. 13 вказаної статті, іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз'єднання сім'ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - дванадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.

Відповідно до ч. 13 ст. 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною тринадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування.

З огляду на наведене, реєстрація місця проживання (перебування) фізичної особи в порядку Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» не є тотожною реєстрації постійного або тимчасового перебування іноземців на території України.

Представником позивача на підтвердження факту реєстрації відповідача за адресою Донецька область, Амвросіївський район, смт Кутейніково, вул. Шкільна, б. 13, надано декілька фотокопії різної якості сторінки з закордонного паспорту громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_1 Адбуррахмана номер U02896015, на якій проставлена віза на одноразовий вїзд на територію України, дійсна з 10.09.2012 року по 24.10.2012 року.

Крім того, на сторінці 8 вказаного документу міститься штамп Амвросіївського РС ГУДМС України в Донецькій області від 26.10.2012 року, із змісту якого випливає, що строк перебування ОСОБА_1 Абдуррахмана на території України продовжено до 28.11.2012 року, а місце його проживання дійсно вказане як Донецька область, Амвросіївський район, смт Кутейніково, вул. Шкільна, б. 13.

Таким чином, з наданих суду документів випливає, що ОСОБА_1 Абдуррахман останній раз мав право перебувати на території України з реєстрацією за вказаною у позові адресою лише до 28.11.2012 року. Жодних доказів на підтвердження отримання відповідачем посвідки на тимчасове перебування в Україні, або про бажання отримати таку посвідку, або про його бажання іммігрувати в Україну, позивачем та його представником не надано.

За таких обставин у суду немає підстав вважати, що станом на час подання позову відповідач зареєстрований на території Амвросіївського району Донецької області, а тому справа за цим позовом не підсудна Оріхівському районному суду Запорізької області.

Відповідно до пункту першого статті шостої Європейської Конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод 1950 року (надалі Європейська конвенція) кожен має право на розгляд справи незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, яка є джерелом права в України (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду»), вираз «суд, створений на підстави закону» охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й виконання судом конкретних правил, які регулюють його діяльність, та визначення складу суду у кожному конкретному випадку (Рішення Європейського Суду у справах Горгіладзе проти Грузії, пункт 68; Посохов проти Росії, пункт 39; Фатуллаєв проти Азейбарджану, пункт 144).

Отже, якщо відповідно до положень національного законодавства у суду відсутня юрисдикція для розгляду справи, в розумінні п. 1 ст. 6 Європейської конвенції такий суд не вважається таким, що створений на підставі закону (Рішення Європейського Суду у справах Рихерт проти Польщі, пункт 41; Йоргич проти Німеччини, пункт 64).

Крім того, всупереч вимогам п. 1 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в цій позовній заяві не зазначено адресу фактичного місця проживання відповідача у ОСОБА_4 (зазначено лише місто без вказівки на вулицю, будинок тощо), і цей недолік позивачем та його представником також не усунутий. У звязку з цим суд також позбавлений можливості при розгляді даної позовної заяви застосувати правила Розділу Х ЦПК України щодо провадження у справах за участю іноземних осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається у разі, якщо справа не підсудна цьому суду.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, подану через представника ОСОБА_2, до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_1 Абдуррахмана, про розірвання шлюбу, - повернути позивачу як непідсудну Оріхівському районному суду Запорізької області.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, - протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5