АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 675/2697/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1568/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Грох Л.М.

секретар Гриньова А.М.

з участю : позивача, його представника, представників відповідачів

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 675/2697/14-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1, апеляційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Замкової виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області (58), Державного підприємства "Підприємство Замкової виправної колонії Управління Державної пенітанціарної служби України в Хмельницькій області (№ 58)" про зобов'язання нарахувати та виплатити заробітну плату та стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційними скаргами, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом, вказував, що відбуває покарання у Замковій виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області (№ 58). Під час відбування покарання працював на роботі в колонії, однак, без виплати заробітної плати. Зокрема, працював в період з 2009 року по 2014 рік, однак заробітну плату не отримував. Зазначав, що за виконання змінного завдання при роботі по змінах з 08 до 17 години та з 18 до 03 години за січень, серпень, вересень, листопад, грудень 2009 року, січень, лютий, березень, квітень 2010 року, січень, лютий, травень, червень, серпень, вересень 2011 року, січень, лютий, березень, жовтень, грудень 2012 року, січень, лютий, березень, квітень, червень, липень, грудень 2013 року, січень, лютий, березень, травень, грудень 2014 року, йому не була нарахована та виплачена заробітна плата. ОСОБА_1 вказував, що його заробітна плата має складати 1200 грн. на місяць. Тому, просив ухвалити рішення яким зобов'язати адміністрацію Замкової виправної колонії сплатити 4 0000 грн. невиплаченої заробітної плати, 1 0000 грн. моральної шкоди. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, просив зобов'язати адміністрацію Замкової виправної колонії нарахувати та виплатити йому заробітну плату в сумі 100 000 грн. та моральну шкоду 4 0000 грн..

_______ ______________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Янішевська О.С. Провадження № 22-ц/7921568/16

Доповідач -Костенко А.М. Категорія № 59

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2016 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, просить скасувати вказане рішення суду, ухвалити нове, яким задовольнити позов, посилаючись не неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Зазначав, що він працював на виробництві в ЗВК-58 виконуючи завдання по виробництві продукції яка повинна оплачуватися. Проте, адміністрація Замкової виправної колонії використовуючи апелянта як живу робочу силу розрахунок по виплаті заробітної плати з ним не проводила чим порушила його Конституційні права, інструкцію Міністерства юстиції України від 07 березня 2013 року, № 396/5 наказу щодо нарахування заробітної плати за восьмигодинний робочий день в розмірі не меншому розміру мінімальної заробітної плати. Крім того, по даному факту прокуратурою Хмельницької області було проведено перевірку та встановлено, що адміністрацією Замкової виправної колонії - 58 були допущені порушення ст. 120 КВК України.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, просить скасувати вказане рішення суду, ухвалити нове, яким задовольнити позов, посилаючись не неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вказував, що адміністрація Замкової виправної колонії -58 грубо порушила норми українського та міжнародного законодавства, а саме Конституції України, КВК України, постанови КМ України № 88 Конвенції про "Основні напрямки реформування кримінально-виконавчої системи України", в основі якої були покладені Декларація про державний суверенітет України, прийняті ООН Мінімальні стандартні правила поводження із ув'язненими, Загальна Декларація прав людини, Європейські стандарти та інші міжнародні документи та угоди. Крім того, в норми чинного законодавства були внесені зміни відповідно до яких обов'язок засуджених працювати було змінено на право працювати.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши сторін, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 був засуджений вироком Дружківського міського суду Донецької області від 26 грудня 2007 року до 15 років позбавлення волі.

Постановою Ізяславського районного суду від 8 липня 2009 року вирок суду було змінено та йому було остаточно визначено покарання у вигляді 13 років позбавлення волі, а ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ вирок змінено та призначено покарання у вигляді 14 років позбавлення волі.

З 2 листопада 2008 року ОСОБА_1 по даний час відбуває покарання в Замковій виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області № 58, в період з 07 червня 2013 року по 07 липня 2013 року вибував до Шепетівської виправної колонії Хмельницької області № 98.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Кримінально-виконавчого Кодексу України засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров'я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції.

Згідно ч. 1 ст. 120 Кримінально-виконавчого Кодексу України праця осіб, засуджених до позбавлення волі, оплачується відповідно до її кількості і якості. Форми і системи оплати праці, норми праці та розцінки встановлюються нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Згідно п. 5.1 Інструкції про умови праці та заробітну плату засуджених до обмеження волі або позбавлення волі, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 396/5 від 07 березня 2013 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 березня 2013 року за № 387/22919 робота засуджених оплачується відповідно до її кількості і якості. Підприємства установ розраховують тарифні ставки, посадові оклади для диференціації оплати праці залежно від професії і кваліфікації засуджених, складності й умов виконуваних ними робіт. Заробітна плата, нарахована засудженим, за умови виконання ними норми виробітку (денної, тижневої, місячної) або тривалості робочого часу (у тому числі при залученні до робіт на підприємствах державної або інших форм власності) не може бути менше законодавчо встановленого мінімального розміру заробітної плати.

Відповідно до п. 5.2 зазначеної Інструкції праця засуджених оплачується відрядно, погодинно або за іншими системами оплати праці. За п. 5.3 вказаної Інструкції основною системою оплати праці є відрядна, яка застосовується на всіх роботах, що піддаються нормуванню та точному обліку. Відрядна система оплати праці поділяється на індивідуальну і колективну (бригадну) системи оплати праці. При індивідуальній відрядній системі оплати праці заробітна плата засудженого визначається множенням кількості виготовленої продукції на відрядну розцінку за одиницю виробу. При колективній (бригадній) відрядній системі оплати праці загальна сума заробітної плати обчислюється за результатами роботи бригади в цілому за певний відрізок часу. Кожному члену бригади заробітна плата нараховується залежно від присвоєного йому в установленому порядку кваліфікаційного розряду та відпрацьованого часу.

При Замковій виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області № 58 створено Державне підприємство «Підприємство Замкової виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області № 58», яке є юридичною особою. Підприємство має власного керівника, займається такими видами діяльності: виробництво дерев'яної тари; механічне оброблення металевих виробів; виробництво інших готових металевих виробів; інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; професійно-технічна освіта.

Під час відбування покарання ОСОБА_1 з 2008 року на підставі норм Кримінально-виконавчого Кодексу України залучався до суспільно корисної оплачуваної праці саме на Державному підприємстві "Підприємство Замкової виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області № 58".

При цьому, як встановлено в судовому засіданні форма оплати праці засуджених відрядно чи погодинна визначалась на підставі наказів начальника Замкової виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області № 58 залежно від посад робітників засуджених.

В суді було достеменно встановлено, що ОСОБА_1 працював на посадах, на яких заробітна плата нараховувалась за відрядною системою оплати праці за фактично виконану роботу.

Первинними документами обліку об'ємів фактично виконаних засудженими робіт та нараховування оплати праці за фактично виконану засудженими роботу є журнали видачі змінних завдань, наряди закриті майстром, в яких вказується об'єм фактично виконаних робіт. Облік виконаної роботи ведуть бригадири з числа засуджених та майстер.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивач відбуває покарання в місцях позбавлення волі та обмежений у своїх можливостях щодо надання доказів суди з врахуванням вимог ст. 10 ЦПК України сприяли позивачу у витребуванні та дослідженні доказів по справі.

Як судом першої інстанції так і апеляційним судом було оглянуто первинні документи об'ємів фактично виконаних засудженими робіт, а саме наряди, які закриті майстром та в яких вказується об'єм виконаної роботи та розцінки виконаних робіт, саме на підставі цих нарядів здійснювалось нарахування та оплати праці засуджених, інші бухгалтерські документи по нарахуванню оплати праці засудженого ОСОБА_1.

З вказаних документів не вбачається, що за період з 2009 року по 2014 рік ОСОБА_1 виконав відповідний об'єм робіт, а вказані роботи не були оплачені державним підприємством.

Навпаки з даних документів видно, що всі роботи, які виконував ОСОБА_1 обліковані? зазначені в нарядах та оплачені.

Вказані обставини підтверджуються і показами свідків.

Твердження ОСОБА_1, що вказані документи не відповідають дійсності, не вся виконана ним робота була облікована та оплачена не знайшли свого підтвердження.

Журнали видачі змінних завдань засудженим в 2009-2013 роках судом оглянуті не були, оскільки за 2009-2012 роки були знищені по закінченню терміну зберігання, а за 2013 рік втрачений.

Питання дотримання трудового законодавства були предметом дослідження головним інспектором праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Хмельницькій області під час проведення позапланової перевірки Державного підприємства «Підприємство Замкової виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницької області № 58» 16-17 липня 2014 року та 07-13 серпня 2015 року. Під час перевірки ретельно досліджувалось питання нарахування та виплати оплати праці засудженим, однак порушень оплати праці засуджених встановлено не було. При цьому, в актах перевірки було зазначено, що табелі обліку виходу на роботу засуджених свідчать лише про те, що засуджений перебував на території промислової зони, а не про фактично відпрацьований ним час на виконання певної роботи.

Крім того, вказаною перевіркою не було встановлено і доказів роботи засуджених з порушенням вимог чинного законодавства щодо умов праці та правил безпеки.

Також за зверненням ОСОБА_1 було проведено перевірку питання нарахування та виплати оплати праці засудженим Державним підприємством «Підприємство Замкової виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницької області № 58», утримання засудженого ОСОБА_1 прокурором Ізяславського району Хмельницької області, однак порушень оплати праці засудженого ОСОБА_1 в 2009-2012 роках, другій половині 2013 року, 2014 році встановлено не було.

Інших доказів в підтвердження позовних вимог позивача та спростування доказів, наданих відповідачами, судом не здобуто.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідачів грошових коштів по оплаті праці та відшкодування моральної шкоди за їх недоведеністю, а тому рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на подання прокурора Ізяславського району, в якому прокурор зазначив, що ОСОБА_1 не було сплачено за відпрацьовані дні в лютому 2013 року за 3 дні, в березні 2013 року 18 днів, в квітні 2013 року 7 днів, в травні 2013 року 4 дні, в червні 2013 року 4 дні, слід відхилити.

Апеляційним судом було витребувано та оглянуто в судовому засіданні матеріали наглядового провадження прокуратури за заявою ОСОБА_1.

Як вбачається з матеріалів даного наглядового провадження прокурор прийшов до вищевказаного висновку на підставі табелів виходу на роботу виробничників в промислову зону та довідки адміністрації установи про рух коштів по особовому рахунку засудженого ОСОБА_1, з яких видно, що у вказані вище періоди ОСОБА_1 виходив в промислову зону, а оплата праці у вищевказані місяці йому не здійснювалась.

Однак, як встановлено в суді оплата праці засудженого ОСОБА_1 здійснювалась за відрядною системою оплати праці за фактично виконану роботу.

З оглянутих в судовому засіданні апеляційного суду нарядів, які закриті майстром та в яких вказується об'єм виконаної роботи та розцінки виконаних робіт, за лютий-червень 2013 року вбачається, що у вказані місяці ОСОБА_1 ніяких робіт, які підлягали оплаті по відрядній системі праці, не здійснював.

Прокурорською перевіркою не було достеменно встановлено, що у вказаний період ОСОБА_1 виконував певні конкретні роботи, які підлягають оплаті, а лише зазначено в загальному, що у вказані дні робота позивача не була оплачена без визначення виду робіт, об'єму робіт, розцінок за їх виконання та конкретної суми, яка не була виплачена ОСОБА_1.

Крім того, Територіальною державною інспекцією з питань праці в Хмельницькій області в актах перевірки було зазначено, що табелі обліку виходу на роботу засуджених свідчать лише про те, що засуджений перебував на території промислової зони, а не про фактичне виконання ним певної роботи.

Не спростовують висновків суду і не містять інших доказів в підтвердження позовних вимог позивача інші доводи апеляційних скарги апелянта, та його представника, які фактично зводяться до тих же тверджень, які вказані в позовній заяві, з посиланням на загальні норми права.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційних скарг не вбачається

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а

Апеляційні скарги ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) Судді (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко