Справа № 457/1011/16-ц
провадження №2/457/392/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

29 вересня 2016 року м. Трускавець

Суддя Трускавецького міського суду Львівської області Василюк Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого права в разі йог порушення, невизнання чи оспорювання.

Статтею 119 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, а саме позивачем: позивачем не зазначено які його права не визнаються, оспорюються чи порушуються вказаним ним відповідачем, які прававі відносини складлися між сторонами з приводу спадкування, які обставини позивач зазначає у захист свого права перед відповідачем та докази, на які позивач посилається.

На порушення положень пункту 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява не містить викладу обставин того, яким чином відповідач порушив, не визнав чи оспорює права позивача та в чому конкретно це полягає, тобто не обгрунтовано право на позов позивача.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. 119 ЦПК України, а саме: не сплачено судовий збір в обсязі, визначеному законом, та не вказано ціну позову.

Позивачем долучено до позовної заяви квитанцію, з якої вбачається, що позивачем 27 вересня 2016 року при зверненні до суду було сплачено 551,20 грн. судового збору.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

На виконання вимог ст. 9 зазначеного закону судом було перевірено зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як встановлено судом, зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, згідно наданої квитанції позивачем за № 183 від 27 вересня 2016 року не відбулося, про що складено відповідний акт секретарем суду ОСОБА_3

Недотримання таких вимог щодо оформлення платіжного документу та відсутність підтвердження зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, не може бути належним доказом, що підтверджує сплату судового збору в установленому порядку, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається з позовної заяви, фактично позивач звертається до з двома позовними вимогами немайнового характеру: про визнання за ним права особистої власності на земельну ділянку площею 0,0254 га, кадастровий номер :09:001:0004, та про визнання за ним права особистої власності на 47/100 житлового будинку по вул. Стебницькій, 48 у м. Трускавець, незважаючи на те, що ці дві позовні вимоги об'єднані в одному пункті.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10«Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Отже, позивачу слід сплатити ще 551,20 грн. судового збору за звернення до суду з позовною заявою з двома позовними вимогами немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху і надає строк для усунення недоліків.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення зазначених недоліків заяви в пятиденний строк з моменту одержання ними даної ухвали. Розяснити, що у випадку невиконання вимог даної ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4