Справа № 141/1007/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 року смт. Оратів

Оратівський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого судді Слісарчука О.М.

за участю секретаря Ставничого С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Оратів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Осичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майновий пай в порядку спадкування за заповітом, без участі сторін, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Осичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення факт, що має юридичне значення та визнання права власності на майновий пай в порядку спадкування за заповітом, згідно із яким ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, яка залишила заповіт від 08.08.1995 року згідно якого усе своє майно заповідає позивачу ОСОБА_1. Заповіт не змінено і не скасовано. Осіб, які мають право на обов'язкову долю у спадщині немає. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Нива», що в с. Осична Оратівського району Вінницької області в розмірі 5139 грн. , посвідчене майновим сертифікатом серії НОМЕР_1 від 25.12.2001 року, який було видано після смерті ОСОБА_4

Нотаріально оформити прийняття спадщини позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості, оскільки сертифікат на право на майновий пай видано після смерті спадкодавця, крім цього в ньому по батькові спадкодавця Пагладівна, тому змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу майнового сертифікату серії НОМЕР_1 від 25.12.2001 року спадкодавцю та визнати за ним право власності на майновий пай в розмірі 5139 грн. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4. Справу просить розглянути без її участі.

Представник відповідача Осичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області Кошевнюк М.П., будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Від учасників процесу до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється.

Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 20.09.2016 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Осична Оратівського району Вінницької області.

Згідно із заповітом від 08.08.1995 року посвідченого секретарем виконкому Осичнянської сільської Ради народних депутатів та зареєстрованого в реєстрі за №33 ОСОБА_4 все своє майно, з чого б воно не складалося заповідає внуку ОСОБА_1. Заповіт не змінено і не скасовано.

Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії НОМЕР_1 від 25.12.2001 року ОСОБА_4 належить право власності на пайовий фонд КСП Нива" с. Осична з часткою із загальної вартості майна пайового фонду КСП "Нива" с. Осична Оратівського району Вінницької області в розмірі 5139 гривень.

Згідно довідки №394 від 22.09.2016 року виданої виконавчим комітетом Осичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області відповідно до запису по господарської книги №2 , особовий рахунок НОМЕР_3 померла ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Осична Оратівського району Вінницької області і на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1. На день смерті спадкодавця за вказаною адресою зареєстрованих та проживаючих не значиться.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Встановлення зазначеного факту позивачу ОСОБА_7 необхідно для оформлення спадкових прав, тобто пов'яне з подальшим вирішенням спору про право, тому враховуючи вище викладене, суд вважає, що вимоги позивача, що підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-ХІІ "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV «Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі-Постанова Пленуму) дав відповідні роз'яснення.

Відповідно до частин 2 та 3 п.1 Постанови Пленуму відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004-року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в день смерті спадкодавця ОСОБА_4. В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 ЦК УРСР , а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом розділу VІІ ЦК УРСР (1963 р.), прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК УРСР (1963 р.) якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія)

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 85 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. Право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги.

На підставі ст. ст. 524-527, 529, 550-551 ЦК УРСР (1963 року), керуючись ст.ст. 1, 3, 60, 208, 209, 212, 215, 256, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме про те, що майновий сертифікат серії НОМЕР_1 виданий 25.12.2001 року із часткою із загальної вартості майна пайового фонду КСП "Нива", що в с. Осична Оратівського району Вінницької області на суму 5139 гривень на ім'я ОСОБА_4 дійсно належить ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, згідно майнового сертифікату серії НОМЕР_1 виданого 25.12.2001 року із часткою із загальної вартості майна пайового фонду КСП "Нива", що в с. Осична Оратівського району Вінницької області на суму 5139 гривень в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Оратівський районний суд.

СУДДЯ О.М. Слісарчук