АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7385/16 Справа № 185/5168/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року м. Дніпро

25 жовтня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Повєткіна В.В.

при секретарі Григор'євій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну сторони виконавчого провадження

по цивільній справі за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"

на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2016 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересована особа: ОСОБА_3 відмовлено (а.с.21).

В апеляційній скарзі апелянт посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування ухвали та постановлення нової, якою задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження (а.с. 28-29).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 23 грудня 2009 року, по цивільній справі № 2-1624/09 з ОСОБА_3 на користь акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 153066 грн. 11 коп., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 1548 грн., та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 250 грн., а всього у розмірі 154864 грн. 11 коп..

21 вересня 2015 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу №27 (а.с.2-3). Відповідно до нього та акту приймання-передачі права вимоги від 22 вересня 2015 року і реєстру боржників до договору факторингу №27 від 21 вересня 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» передало ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право вимоги за кредитним договором № 0 від 27.12.2006 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд 1 інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази того, що за судовим рішенням від 23.12.2009 року, у справі № 2-1624/09 Публічному акціонерному товариству «УкрСиббанк» судом першої інстанції були видані виконавчі документи, за якими відкриті виконавчі провадження. Відповідно ПАТ «УкрСиббанк» не є стягувачем, а ОСОБА_3 - боржником.

Крім того судом зазначено, що відповідно до ст. 378 ЦПК України, передбачено заміну сторони саме у виконавчому провадженні, тому законні підстави для задоволення судом заяви про заміну стягувача в порядку ст.378 ЦПК України відсутні, а заява в свою чергу є передчасною.

Із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія судді погоджується виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За приписами ч.ч.1,2 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження " сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Враховуючи, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що сторони по справі набули статус сторін виконавчого провадження (стягував та боржник), а також що виконавчі документи видавалися судом та предявлялися до виконання, колегія суддів погоджується з висновками суду 1 інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви.

Посилання апелянта, на те, що судом 1 інстанції не враховано, що заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги та не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами та посадовими особами, що узгоджується з правовою позицією, висловленою у Постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року (справа №6-122цс13) та на те, що відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра і Гарантія», суд фактично залишив рішення суду без виконання, що призводить до порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки на даний час відсутні будь-які докази щодо видачі виконавчих документів та відкриття виконавчих проваджень щодо виконання цього судового рішення, а тому і відсутні підстави для задоволення заяви товариства, оскільки положення ст. 378 ЦПК України передбачає, що лише у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. А посилання на правову позицію, висловлену у Постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року (справа №6-122цс13) є безпідставним, оскільки по зазначеній справі виконавчі документи було видано та по ним відкрито виконавче провадження.

Наявні у матеріалах справи докази та наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду, передбачені ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" - відхилити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: