Справа № 750/8323/16-ц
Провадження № 2/750/2423/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2016 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого судді Логвіної Т.В.,
при секретарі Примак Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька та зобов'язання вчинити певні дії,
У вересні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом та просить надати дозвіл на виїзд за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в супроводі матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, до досягнення ним 16 років. Також просить зобов'язати УДМС України в Чернігівській області виготовити проїзний документ на дитину для виїзду за межі України без згоди та супроводу батька.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний час дитина проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1. Позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. З часу розірвання відносин відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її розвитком не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток не надає. На даний час позивач має фінансову можливість для виїзду з сином за кордон для відпочинку та оздоровлення, однак його батько безпідставно не надає свою згоду на це та спілкуватися не бажає, що негативно впливає на духовний та інтелектуальний розвиток дитини. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, відповідач не наводить. Вважає, що така позиція відповідача завдає шкоди інтересам дитини та негативно впливає на всебічний його розвиток, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток його особистості, що вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами, у зв'язку з чим вимушена звернутись до суду з даним позовом.
В судове засідання сторони не зявились, представник позивача надав до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує за підставами, вказаними у позові, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в призначений час в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, при заочному розгляді справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕЛ № 112844 від 15.11.2011 року.
В даний час дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.
Доводи позивача щодо того, що відповідач, який проживає окремо, участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її розвитком не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає, відповідачем ніяким чином не спростовані.
Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли би їй розвиватися фізично, інтелектуально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності.
Частиною 2 статті 150 СК України закріплено обов'язок батьків щодо піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до п.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документу на дитину проводиться на підставі нотаріально посвідченого клопотання батьків. При відсутності згоди одного з батьків на виїзд неповнолітнього громадянина за межі України, може бути надано дозвіл на підставі рішення суду.
Оцінивши в сукупності докази в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині надання дозволу на виїзд за межі України неповнолітньої дитини без згоди та супроводу відповідача є обґрунтованими та в силу п.3 ч.3 ст.313 ЦК України підлягають задоволенню, оскільки виїзд неповнолітньої дитини сторін за межі України відповідає її інтересам, сприяє її розвитку та оздоровленню.
Не підлягають задоволенню вимоги в частині зобов'язання УДМС України в Чернігівській області виготовити проїзний документ на дитину для виїзду за межі України без згоди та супроводу батька, оскільки чинним законодавством передбачено, що згода батька, який не проживає разом з дитиною, для оформлення паспорта для виїзду за кордон не потрібна, а у даному випадку сторони проживають окремо, дитина проживає з матір'ю, позивач з цього приводу до УДМС не зверталась та відмовлено їй не було, тобто перешкод для оформлення необхідних документів для виїзду за межі України дитини позивача на даний час немає, що свідчить про необґрунтованість та передчасність позову в цій частині.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
позовні вимоги задовольнити частково.
Надати дозвіл на виїзд за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в супроводі матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, до досягнення ним 16 років.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення відповідно до ст. 294 ЦПК України.
Суддя