Ухвала

Іменем України

22 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

ГримичМ.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ХижнякАндрій Миколайович, відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником - ОСОБА_4, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 20 грудня 2014 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. вчинив виконавчий напис на договорі застави транспортного засобу Seat Ibiza 1.2, номерний знак НОМЕР_1, яким звернув стягнення на предмет застави.

Посилаючись на те, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив безспірності розміру заборгованості, позивач просив визнати зазначений вище виконавчий напис приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвало апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чино оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про те, що нотаріусу були надані докази, що підтверджують безспірність заборгованості, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, ст. ст. 13-1, 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Отже, підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з підстав відсутності у нотаріуса документів, що підтверджують безспірність заборгованості, немає.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України) і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич