Справа №705/5695/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

секретар Шевчук Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_4 сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно. В позові вона вказала , що 08 листопада 2003 року померла матір ОСОБА_3 ОСОБА_5. Після її смерті залишилась спадщина земельна ділянка площею 2,2252 га розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Уманського району Черкаської області та призначена для ведення особистого селянського господарства. Дана земельна ділянка належала померлій ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ЧР № 15-12-142, який виданий на підставі рішення ОСОБА_4 сільської ради № 2-7 від 24.04.2002 року. Відповідно до заповіту від 26.12.1997 року складеного ОСОБА_5 та матеріалів спадкової справи № 574/2006 спадкоємцями даної земельної ділянки є ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в рівних частинах за заповітом. Інших спадкоємців немає. Наразі ОСОБА_2, діючи від імені ОСОБА_3 звернулася до Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом , однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.08.2016 року в його видачі було відмовлено у зв?язку з відсутністю всіх відомостей у витязі , необхідних для оформлення спадщини, а саме не вказано власника земельної ділянки. Оскільки власник земельної ділянки померла і на даний час не може звернутись з відповідною заявою, то ОСОБА_3, як спадкоємець за заповітом, вимушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач просить в судовому порядку визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 0,7417 га , що є 1/3 частиною земельної ділянки розміром 2,2252 га , яка розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Уманського району Черкаської області та призначена для ведення особистого селянського господарства згідно до Державного акту на право власності на землю серія ЧР № 15-12-142, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла 08.11.2003 року.

Позивач ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала надавши відповідні пояснення суду.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав свого довірителя та просив суд задоволити позовні вимоги. При цьому вказав, що не міг вчасно оформити спадщину після смерті ОСОБА_5 так як перебував і на сьогодні перебуває в місцях позбавлення волі.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не зявився. Попередньо надав на адресу суду письмову заяву ( вх. № 25736 від 31.10.2016 року) , в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглядати без участі представника сільської ради.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, беручи до уваги процесуальну позицію відповідача по справі, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

08 листопада 2003 року померла ОСОБА_5 ( свідоцтво про смерть серії І-СР № 230804 від 08.11.2003 року (а.с. - 4). ОСОБА_5 належала на праві власності земельна ділянка площею 2,2252 га розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Уманського району Черкаської області та призначена для ведення особистого селянського господарства ( Державний акт на право приватної власності на землю серія ЧР № 15- 12- 142, який виданий на підставі рішення ОСОБА_4 сільської ради № 2-7 від 24.04.2002 року.

Згідно матеріалів спадкової справи № 574 за 2006 рік спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є троє її дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ( а.с. 27-39) . 15 вересня 2006 року двоє спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_6 отримали свідоцтва про спадщину після смерті ОСОБА_5, а саме: на 1/3 частки на земельну ділянку розміром 2,2252 га, яка розташована на території ОСОБА_4 сільської ради, кожна. ОСОБА_3 було залишено 1/3 часткуспадкового майна відкритою.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області ОСОБА_7 про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01.08.2016 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку земельної ділянки площею 2,2252 га , надану для ведення особистого селянського господарства , що розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Уманського району Черкаської області , що залишилася після смерті його матері гр. ОСОБА_5 , яка померла 08 листопада 2003 року , у зв?язку з відсутністю всіх відомостей у витязі , необхідних для оформлення спадщини, а саме не вказано власника земельної ділянки (а.с.- 5 ).

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст.. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією . Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст.. 14).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців), до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ) до інших осіб ( спадкоємців ).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову не встановлено.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, а саме:

на земельну ділянку, площею 0,7417 га, що складає 1/3 частини земельної ділянки розміром 2,2252 га, розташованої на території ОСОБА_4 сільської ради Уманського району Черкаської області, яка надана для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту на право приватної власності на землю, серія номер ЧР № 15-12-142, виданого на підставі рішення ОСОБА_4 сільської ради Уманського району Черкаської області 13 червня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 142-12, після смерті ОСОБА_5 , яка померла 08.11.2003 року в с.Дмитрушки Уманського району Черкаської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Черниш