Справа № 428/7513/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, за участю заінтересованої особи Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання Азот», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із скаргою на бездіяльність державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, в якій просив про наступне:

- визнати незаконною бездіяльність начальника Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо належного розгляду скарги від 10 травня 2016 року та винесення за наслідками її розгляду вмотивованого рішення у порядку ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження»;

- визнати незаконною та скасувати постанову від 28.02.2012 року про закінчення виконавчого провадження № 31207166.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що рішенням від 29.06.2011 року по справі № 2-69/11 його було поновлено на роботі на ОСОБА_2 «Сєвєродонецьке обєднання Азот» та допущено негайне виконання рішення. 13.02.2012 р. постановою ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було відкрито виконавче провадження №31207166 на підставі його заяви та виконавчого листа Сєвєродонецького міського суду Луганської області. Однак рішенням від 04.11.2015р. по справі №428/7002/14-ц Апеляційний суд Луганської області встановив, що момент поновлення ОСОБА_3 на роботі фактично співпав з моментом його звільнення і відповідно ОСОБА_3 на момент свого звільнення не перебував з ОСОБА_2 «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» в трудових відносинах Залишаючи без змін рішення від 04.11.2015р. в ухвалі від 18.02.2016р. у цивільній справі №6-35787ск15 колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначила, що суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову в задоволення позовних вимог, правильно виходив із того, що відсутні правові підстави для стягнення середнього заробітку на підставі ст. 117 КЗпП України, оскільки момент поновлення ОСОБА_3 на роботі (17 лютого 2012 року) фактично співпав з моментом його звільнення (17 лютого 2012 року), тобто ОСОБА_3 на момент свого звільнення не перебував з ОСОБА_2 «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» в трудових відносинах.

Таким чином Апеляційний суд Луганської області та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ на думку заявника встановили, що у частині поновлення його на роботі рішення від 29.06.2011р. по цивільній справі №2-69/11 не виконано оскільки не видано наказу, з якого виникають трудові правовідносини, а його фактично не було допущено до роботи, що не відповідає вимогам ст.76 ЗУ «Про виконавче провадження», якою визначається момент, з настанням якого рішення про поновлення на роботі вважається виконаним.

У зв'язку із цим та тим, що жодного документу про закінчення виконавчого провадження №31207166 він не отримував, 10 травня 2016р. ОСОБА_3 подав начальнику ВДВС Сєвєродонецького МУЮ скаргу від 10 травня 2016 р. на бездіяльність та вжиття заходів щодо примусового виконання рішення від 29.06.2011р. по цивільній справі №2-69/11 у частині поновлення ОСОБА_3 на роботі на ОСОБА_2 «Сєвєродонецьк об'єднання Азот», а також про скасування у порядку ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження» постанови про закриття цього виконавчого провадження. Однак 06.07.2016 р. він отримав лист №7158/03-80 від 06.07.2016р. в.о начальника ВДВС МЮУ м. Сєвєродонецьк ОСОБА_4 про те, що виконавче провадження №31207166 було закінчено у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду, про що винесено постанову від 28.02.2012р. про закінчення виконавчого провадження №3120716. Враховуючи встановлені рішенням від 04.11.2015 року та ухвалою від 18.02.2016р. у цивільній справі №6-35787ск15 обставини, є очевидним, що постанова від 28.02.2012р. про закінчення виконавчого провадження № 31207166 винесена явно передчасно оскільки трудові відносини фактично не виникли, а отже рішення у частині поновлення на роботі не виконано.

Представник Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання Азот» надав до суду письмові заперечення проти скарги ОСОБА_3 в яких вказав, що постанова від 28.02.2012 р. про закінчення виконавчого провадження №31207166 відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», тому підстави для скасування зазначеної постанови відсутні. При розгляді скарги в.о. начальника ВДВС Сєвєродонецького МУЮ Луганської області ОСОБА_4 належним чином було здійсненні усі необхідні дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Скаргу яку подав стягувач, було розглянуто у встановлений законодавством термін з дня її надходження. За результатами розгляду скарги стягувачу була надана постанова від 28.02.2012р. про закінчення виконавчого провадження №31207166, як вимагав того стягувач. В свою чергу, боржник ОСОБА_2 «Сєвєродонецьке обєднання Азот» належним чином виконав рішення суду та видав наказ про поновлення стягувача на роботі. Цивільні справи №428/7002/14-ц та №6-35787ск15, які були розглянуті апеляційним судом та касаційною інстанцією, відносяться до категорії спорів, що виникають із трудових правовідносин про виплату заробітної плати. Ухвалюючи рішення Апеляційний суд Луганської області та Вищий спеціалізований суд України в мотивувальній частині зазначили, що трудові відносини фактично не настали. При цьому суди мали на увазі, що стягувачу не повинна нараховуватись заробітна плата за останній день роботи, оскільки після відновлення на роботі ОСОБА_3 одразу звільнився за власним бажанням і не виконував будь-якої роботи. В обох вищенаведених судових рішеннях не було визнано того, що боржником не видано наказу про поновлення на роботі.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги з підстав, які викладені в скарзі.

В судовому засіданні в.о. начальника Сєвєродонецького міського ВДВС присутня не була, надала до суду клопотання про відмову у задоволенні скарги та про розгляд справи без участі представника Сєвєродонецького міського ВДВС.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні присутній не був, через канцелярію суду надав детальні заперечення проти скарги та клопотання про відкладення розгляду скарги у звязку із відпусткою представника заінтересованої особи. Вирішуючи вказане клопотання суд, із урахуванням скороченого строку розгляду подібних скарг та із урахуванням надання представником заінтересованої особи детальної письмової позиції по суті скарги, вирішив відмовити у задоволенні клопотання про відкладення розгляду скарги та провести судове засідання без участі представника заінтересованої особи.При цьому суд також врахував, що надмірне навантаженняна суддів Сєвєродонецького міського суду та вкрай щільний графік розгляду справ призведе до необхідності відкладення розгляду цієї скарги більш ніж на ще один місяць, що додатково порушить розумні строки розгляду скарги.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

03.02.2012 року Сєвєродонецький міський суд Луганської області видав виконавчий лист по справі № 2-69/2011 з якого вбачається, що суд вирішив поновити ОСОБА_3 на роботі у ОСОБА_2 «Сєвєродонецьке обєднання Азот» на посаді слюсаря з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики 6 (шостого) розряду цеху виробництва азотної кислоти.

12.02.2012 року постановою головного державного виконавця ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа.

17.02.2012 року ОСОБА_3 було поновлено на роботі згідно із наказом Голови Правління ОСОБА_2 «Сєвєродонецьке обєднання Азот» від 15.02.2012 року № 16-КП. В цей же день ОСОБА_3 було звільнено з ОСОБА_2 «Сєвєродонецьке обєднання Азот» на підставі його власної заяви, що не заперечувалося ним в судовому засіданні.

28.02.2012 року постановою головного державного виконавця ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа про поновлення ОСОБА_3 на роботі в ОСОБА_2 «Сєвєродонецьке обєднання Азот» у звязку із повним фактичним виконанням рішення.

10.05.2016 року ОСОБА_3 звернувся до в.о. начальника Сєвєродонецького міського відділу ДВС із скаргою, в якій просив вжити заходів для виконання рішення суду про поновлення його на роботі, скасувати постанову про закриття виконавчого провадження або видати йому вказану постанову на руки.

06.07.2016 року в.о. начальника Сєвєродонецького міського відділу ДВС листом № 7158/03-50 повідомив ОСОБА_3, що рішення суду виконано фактично у повному обсязі і скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження не є можливим. До вказаного листа була додана копія постанови про закриття виконавчого провадження для стягувача.

ОСОБА_3 стверджує, що постанову про закриття виконавчого провадження він отримав лише 06.07.2016 року, будь-яких інших документальних відомостей про дату отримання заявником оскаржуваної постанови суду надано не було.

Вирішуючи питання про обґрунтованість скарги ОСОБА_3 на дії в.о. начальника та державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, суд враховує наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд звертає увагу, що заявника було поновлено на роботі 17.02.2012 року згідно із наказом Голови Правління ОСОБА_2 «Сєвєродонецьке обєднання Азот» від 15.02.2012 року № 16-КП, тобто рішення Сєвєродонецького міського суду по справі № 2-69/2011було фактично виконано в розумінні ч. 1 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» і державний виконавець правомірно закрив виконавче провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання заявника на судові рішення Апеляційного суду Луганської області від 04.11.2015 року по справі №428/7002/14-ц та Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.02.2016 року по справі №6-35787ск15 є неспроможними, адже у вказаних судових рішеннях суди апеляційної та касаційної інстанцій не робили висновків щодо виконання рішення суду в частині поновлення заявника на роботі, проте досліджували лише наявність підстав для стягнення середнього заробітку на користь заявника за певний період.

Отже, підстави для визнання незаконною та скасування оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження відсутні.

Разом з тим, відповідно до ч. 1, 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

Суд зазначає, що розгляд скарги заявника щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження було проведено в.о. начальника Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області без дотримання деяких вимог Закону України «Про виконавче провадження», адже заявнику було надано вмотивовану відповідь по суті поставлених ним питань у формі листа, хоча у відповідності до вимог ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу або виконуючий обовязки начальника відділу мав би винести вмотивовану постанову по суті скарги.

При цьому, скарга заявника на імя начальника Сєвєродонецького міського ВДВС на думку суду повністю відповідала вимогам частин 6, 7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження». Про будь-яку невідповідність скарги заявника вищенаведеним вимогам в.о. начальника Сєвєродонецького міського ВДВС в своїх листах заявника не повідомляли.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованою скаргу ОСОБА_1 стосовно визнання незаконною бездіяльності в.о. начальника Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо належного розгляду скарги від 10 травня 2016 року в частині невинесення за наслідками її розгляду вмотивованої постанови у порядку ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 388 ЦПК України, суд зазначає, що сторонами не було надано доказів понесення ними судових витрат.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 82, 212-215, 218, 223, 383-389 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, за участю заінтересованої особи Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання Азот» задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність в.о. начальника Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо належного розгляду скарги ОСОБА_1 від 10 травня 2016 року в частині невинесення за наслідками її розгляду вмотивованої постанови у порядку ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

У задоволенні іншої частини скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Б. Баронін