АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №667/7975/15-ц Головуючий в І інстанції Спічак О.Б.
Провадження №22-ц/791/2033/16 Доповідач: Прокопчук Л.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоПрокопчук Л.П.,
суддівБазіль Л.В.,
Полікарпової О.М.,
секретар Прушинська О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 - представника ОСОБА_6 на рішення Херсонського міського суду від 09 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 23 березня 2008 року позичив відповідачці грошові кошти у сумі 4 000 доларів США, що підтверджується розпискою, написаною власноручно ОСОБА_6

08.08.2015 року він направив відповідачці вимогу про повернення боргу, яку остання отримала 12.08.2015 року, однак ОСОБА_6 добровільно не повернула борг.

Крім основної суми боргу відповідачка зобов'язана сплатити в силу вимог ст.ст.1046,625 ЦК України проценти за користування грошима та 3% річних від простроченої суми боргу.

Уточнивши двічі свої позовні вимоги позивач просив стягнути на його користь з ОСОБА_6 станом на 23.05.2016 року 7 976,15 доларів США, з яких: 4 000 доларів США - основний борг, 3 882,28 доларів США - проценти за користування грошовими коштами; 93,87 доларів США - три відсотки річних.

Рішенням Херсонського міського суду від 09 серпня 2016 року позов ОСОБА_7 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 7 976,15 доларів США, що еквівалентно 197 888,28 грн., з яких: 4 000 доларів США - основний борг; 3 882,28 доларів США - проценти за користування грошовими коштами; 93,87 доларів США - три відсотки річних та судові витрати в розмірі 1 744,50грн.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_6 - ОСОБА_5, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом вимог закону, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив його скасувати, постановити нове, яким відмовити ОСОБА_7 у задоволенні його позову.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримали з підстав, викладених в ній.

Вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим, представник позивача просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позичальникові таку ж суму грошових коштів (сума позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст.1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з вимогами частин 2 і 3 ст.545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

Із ксерокопії розписки від 23.03.2008 року вбачається, що ОСОБА_6 взяла у борг грошові кошти у сумі 4 тисячі доларів США у ОСОБА_7 в присутності двох свідків.

Оригінал розписки був наданий представником позивача у судовому засіданні апеляційної інстанції, чим підтверджено факт невиконання ОСОБА_6 своїх зобов'язань за даною розпискою.

Отже, стягуючи з відповідачки на користь ОСОБА_7 заборговані грошові кошти, відсотки за користування ними згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, а також три проценти річних за прострочення грошового зобов'язання відповідно до ст.625 ЦК України, суд першої інстанції постановив законне і обґрунтоване рішення, висновки якого не спростовані доводами апеляційної скарги.

Так, доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно не прийняв подану представником відповідача заяву про застосування строку позовної давності та не відмовив у позові через сплив позовної давності колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Зі змісту розписки, написаної відповідачкою вбачається, що в ній не зазначено строку повернення позичених у ОСОБА_7 грошових коштів.

Частиною 2 ст.1049 ЦК України встановлено, що у разі, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Вимогою від 07.08.2015 року, яку відповідачка отримала 12.08.2015 року /а.с. 7-8/, ОСОБА_7 просив ОСОБА_6 повернути борг та проценти за користування позикою у загальній сумі 7 110,42 доларів США протягом тридцяти днів з дня отримання цієї вимоги.

Отже, строк для добровільного виконання відповідачкою грошового зобов'язання сплив 12.09.2015 року і з наступного дня, тобто з 13.09.2015 року, почався перебіг строку позовної давності.

З позовом до суду ОСОБА_7 звернувся 29.09.2015 року і тому строк позовної давності ним не пропущено.

Доводи апеляційної скарги про те, що у позивача виникло право пред'явити вимогу про погашення позики в день видачі самої боргової розписки, тобто 23.03.2003 року, є помилковими і апеляційним судом не можуть бути прийняті до уваги.

Не можуть бути прийняті до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що не зазначення у валюті якої держави отримана позика є підставою для відмови у задоволенні позову.

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції в якості свідка позивач ОСОБА_7 підтвердив, що позичав відповідачці грошові кошти у доларах США.

Свідок ОСОБА_8 також пояснила, що була присутньою, коли ОСОБА_7 позичав гроші ОСОБА_6, це були долари США.

Натомість представники ОСОБА_6 не могли назвати валюту якої держави отримала відповідачка в якості позики від позивача.

За встановленого, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника відповідачки слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Херсонського міського суду від 09 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий підпис Л.П. Прокопчук

Судді: підпис Л.В. Базіль

підпис О.М.Полікарпова

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук