АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

27 жовтня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Українець Л.Д.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Мозолевської Вікторії Вікторівни на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року,

встановила:

у жовтня 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив звернути стягнення на нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1, яке є предметом іпотеки за договором від 29.05.2007 р., укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 №0, передати вказане майно йому у власність та визнати за ним право власності.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник позивача - Мозолевська В.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом, посилався на те, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 29.05.2007 р. було укладено Кредитний договір №0, згідно якого позичальнику було надано кредит в сумі 400 000 дол. США терміном до 26.05.2017 р. На забезпечення виконання Кредитного договору того ж дня було укладено Договір іпотеки, згідно якого позичальник передав в іпотеку належне йому нежиле приміщення магазину, загальною площею 321,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

08.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, зокрема, за вказаними кредитним договором та договором іпотеки. Оскільки відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання, позивач просив в рахунок виконання основного зобов'язання щодо погашення заборгованості в розмірі 8 520 219 грн. 30 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю у власність та визнання за ним права власності на предмет іпотеки.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки звернувся до суду в жовтні 2014 р., тоді як строк сплив у 2012 р.

Однак з таким висновком погодитись не можливо, оскільки він зроблений з порушенням норм матеріального права та не відповідає встановленим по справі обставинам.

Як видно з матеріалів справи, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 29.05.2007 р. було укладено три кредитні договори: №0, №0 та №0. Того ж дня на забезпечення виконання кредитних договорів між сторонами було укладено Договір іпотеки.

В Кредитному договорі №0 було встановлено строк кредитування - до 26.05.2017 р. та в Додатку №1 визначено графік погашення кредиту. Додатковими угодами від 07.11.2008 р та 23.01.2009 р. до Кредитного договору вносились зміни.

08.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимог. 19.12.2011 р. було укладено Додаткову угоду №1.

Суд першої інстанції вважав, що оскільки умовами кредитного договору - графіком погашення були встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь боргами частина та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу. Тому суд першої інстанції визначив початком перебігу строку позовної давності дату, яка була визначена у заяві, направленій ОСОБА_1 01.04.2009 р. (а/с 172), в якій позичальника було повідомлено про зміну термінів повернення кредиту та процентів протягом 5 днів від дати отримання цього повідомлення і вважав, що строк позовної давності пропущено. Однак судом не було взято до уваги, що ОСОБА_1 після отримання вказаної заяви вчиняв дії, які свідчать про визнання ним свого боргу. Зокрема, він звертався до ПАТ «УкрСиббанк» із заявами про пролонгацію кредитного договору на 60 місяців та реструктуризацію заборгованості, продаж заставленого майна 28.05.2010 р., 21.01.2015 р. та 02.02.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку позовної давності є невірним.

Разом з тим, заявлена позивачем вимога не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28.07.2015 р. було звернуто стягнення на вказаний предмет іпотеки - нежиле приміщення магазину, яке належить ОСОБА_1 та визнано за ПАТ «Дельта Банк» право власності на вказане нежиле приміщення. Вказане рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.11.2015 р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.03.2016 р. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 10.02.2016 р. було здійснено державну реєстрацію права власності за ПАТ «Дельта Банк».

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Мозолевської Вікторії Вікторівни задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 р. скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 760/21911/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11903/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Козленко Г.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.