Справа № 466/5638/15 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/5854/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів - Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

секретар Бохонко Е.Р.,

З участю: позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 21 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Завод «Львівсільмаш» про скасування наказу про звільнення,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 21 липня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення суду завідомо неправомірним.

Не погоджується з висновком суду щодо пропуску строку позовної давності, оскільки засідання по справі проводилися майже на протязі року.

Судом не взято до уваги перебування його у тимчасовій непрацездатності в період 10.01.2011р. по 14.01.2011 року та лист профспілки на ім»я керівника Г.М.Безотосного, що ОСОБА_2 є членом профспілкової організації ВОСТ «Воля» ІТП ВАТ «Завод «Львівсільмаш».

На підприємстві існує три профспілкові організації про що керівництву добре відомо, а відповідач подав суду список членів профспілки лише однієї профспілкової організації.

Судом не задоволено клопотання про витребування у ПАТ «Завод «Львівсільмаш» розгорнутої довідки про зарплату за 2010 рік із якої було б встановлено, що з ОСОБА_2 вираховувалися профспілкові внески на користь профспілкової організації ВОСТ «Воля» ІТП ВАТ «Завод»Львівсільмаш», що також підтверджувало приналежність позивача ОСОБА_2 до членів профспілкової організації.

Судом дано неналежну оцінку обставинам справи, зокрема, те, що підприємство на період січня 2011 року перебувало у вимушеному простої, а тому наказу про звільнення його з роботи не було кому постановляти так як і не було прийнято листок непрацездатності 15 січня 2011 року.

Щодо інших доводів, то висновки суду не відповідають обставинам справи.

Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Представник відповідача ПАТ «Завод «Львівсільмаш» в судове засідання не з»явився, хоч був належним чином повідомлений про день і час слухання справи 03.10.2016 року, що підтверджується поштовим повідомленням, а тому відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 3 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За приписами статті 4 Цивільно-процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 в період з 08.02.2007 року відповідно до наказу № 013/к від 08.02.2007 року працював на ВАТ «Завод «Львівсільмаш» на посаді начальника спортивного комплексу (а.с.30).

13.01.2011 року згідно Наказу № 004/к ОСОБА_2 звільнений з роботи за статтею 40 п.4 КЗпП України ( прогул без поважних причин). (а.с.37). Підставою для звільнення був акт про відсутність на робочому місці від 11.01.2011 року та акт про відмову надати пояснення від 13.01.2011 року. (а.с.37).

Відповідно до акту від 13 січня 2011 року складеного Генеральним директором ВАТ «Завод «Львівсільмаш» ОСОБА_5 та головним бухгалтером ВАТ «Завод «Львівсільмаш» ОСОБА_6 13 січня 2011 року о 12.00 год. у присутності членів комісії начальник спортивного комплексу «Стадіон «Львівсільмаш» ОСОБА_2 ознайомлений з наказом про звільнення №004/к від 13.01.2011 року, від підпису про ознайомлення з вказаним наказом відмовився, від отримання трудової книжки відмовився. (а.с.38).

23 липня 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом про поновлення його на роботі. Поважних причин пропуску строку звернення до суду не назвав, пояснював у суді апеляційної інстанції що до цього часу працює директором заводського стадіону, проводить там різні спортивні міроприємства.

Відповідно до статті 233 КЗпП України працівник може звернутись із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з моменту отримання наказу про звільнення або отримання трудової книжки.

Із матеріалів справи та заперечень позивача та його представника встановлено, що позивач ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці з 11 січня 2011 по 13 січня 2011 року, про що складено відповідні акти. (а.с.38-40, 46). На вимогу дати пояснення з приводу відсутності на робочому місці останній відмовився що підтверджується актом від 11.01.2011 року та від 13.01.2011 року складеного у присутності ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_2 долучив до матеріалів справи копію листка непрацездатності з 10.01.2011 року по 13.01.2011 року (а.с. 94) та пояснив, що листок непрацездатності він не пред»явив для оплати через перебування всіх працівників заводу у відпустці без збереження заробітної плати в період з 01 січня 2011 року по 31 січня 2011 року. Позивачем не представлено доказів на підтвердження своїх пояснень та в суді апеляційної інстанції не заявлено клопотань про витребування таких.

Із довідки ВАТ «Завод «Львівсільмаш» правонаступником якого є ПАТ «Завод «Львівсільмаш» вбачається, що з 01 січня 2011 року внески до Пенсійного фонду за ОСОБА_2 не сплачувалися, заробітна плата останньому не нараховувалася ( а.с.45).

З довідки Управління ПФУ у Франківському районі м.Львова № 19235/1112 від 01.12.2015 року вбачається, що ПАТ «Завод «Львівсільмаш» ліквідований в управлінні 01.04.2009 року та переведений в управління ПФУ Орджонікідського району м.Запоріжжя (а.с.54).

З долученого до матеріалів справи Витягу з ЄДРЮФОП серія АЄ № 465646 вбачається, що починаючи з 2011 року ВАТ «Завод «Львівсільмаш» у м.Львові не діє, а переведений у м.Запоріжжя. Згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 19885722 від 14.08.2008 року відсутнє право відповідача на стадіон за адресою АДРЕСА_1.

Щодо доводів апеляційної скарги про членство ОСОБА_2 у ВП ВОСТ ВАТ «Завод «Львівсільмаш» таке спростовується судом першої інстанції з посиланням на лист Вільної профспілки ВП ВОСТ ВАТ «Завод «Львівсільмаш» від 14.06.2010 року № ВП-14/06-10-1 з доданим списком працівників-членів профспілки.

Інших доказів на спростування висновків суду позивачем не надано.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи зібрані по справі докази, пояснення позивача та його представника, які не спростовують висновків суду, враховуючи те, що рішення суду відповідає вимогам матеріального і процесуального права, є законним і справедливим, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314ч.1 п.1, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в і д х и л и т и .

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин