БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/882/16-ц
Провадження № 4-с/497/5/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2016 року м.Болград

Болградський районний суд у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.

за участю секретаря судового засідання Ковтун О.І.,

представника заявника ОСОБА_1,

заінтересованої особи, субєкта оскаржуваних дій ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (надалі АТ «Ощадбанк») на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Болградського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (надалі Відділ),

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2016 року до суду надійшла скарга АТ «Ощадбанк» на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Болградського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, якою заявник просить:

- визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області з відмови у відкритті виконавчого провадження з виконання листа № 2-1233/11 від 09.01.2013 року неправомірними;

- скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області про відмову у відкритті виконавчого провадження від 14.03.2016 року;

- зобовязати Відділ державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області відкрити виконавче провадження по стягненню заборгованості за виконавчим листом № 2-1233/11 від 09.01.2013 року з ОСОБА_3.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що 10.12.2012 року Болградським районним судом Одеської області, справа № 2-1233/11 було постановлено заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено у повному обсязі, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 76 280.99 доларів США, що за курсом НБУ складало 615 123.70 гривен та 5 409.75 гривен заборгованості за комісією, а також судові витрати. Рішення набрало законної сили 21.12.2012 року.

09 січня 2013 року на підставі названого рішення судом видано виконавчі листи № 2-1233/11 про стягнення боргу та судових витрат з ОСОБА_3. Строк предявлення виконавчого листа до виконання встановлено до 21.12.2013 року.

11 листопада 2013 року ПАТ «Державний ощадний банк України» направив поштовим листом заяву до ВДВС Болградського РУЮ Одеської області про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-1233/11 відносно ОСОБА_3

13 квітня 2016 року АТ «Ощадбанк» отримав постанову ВДВС Болградського РУЮ Одеської області від 14.03.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження у звязку з пропущенням строку предявлення виконавчого листа до виконання.

По твердженню заявника заява про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення боргу з ОСОБА_3 була надіслана ними 11.11.2013 року, тобто в рамках строку предявлення виконавчого листа, котрий спливав 21.12.2013 року, тоді як постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження була винесена державним виконавцем 14.03.2016 року. Дані обставини свідчать, що їх заява більше ніж два роки перебувала у відділі ДВС без виконання, тобто вчинення будь-яких дій щодо її прийняття. Така бездіяльність державного виконавця свідчить про грубе порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», та прав банка як стягувача. Виконавче провадження за заявою АТ «Ощадбанк» не було відкрито у встановлені строки, що в свою чергу потягло сплив строку предявлення виконавчого листа до виконання та несвоєчасне отримання суми заборгованості.

За таких обставин заявник просив скаргу задовольнити.

Названа скарга перебувала у провадженні судді Раца В.А. (а.с.11). Ухвалою суду від 02.06.2016 року в задоволенні скарги відмовлено (а.с.24), однак ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14.07.2016 року апеляційну скаргу АТ «Ощадбанк» - задоволено, ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 02.06.2016 року скасовано, матеріали справи передано до суду першої інстанції но новий розгляд (а.с.49-50).

Протоком автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2016 року скаргу АТ «Ощадбанк» передано на розгляд судді Кодінцевій С.В. (а.с.53).

Про час та місце розгляду скарги 26.09.2016 року о 14:00 годині були повідомлені сторони (а.с.55), про що в справі є відповідні докази (а.с.57-59).

В судове засідання прибув лише представник заінтересованої особи, представник заявника та боржник не прибули, та судом було розпочато розгляд скарги, за наслідками якого оголошено перерву до 17.10.2016 року (а.с.65), про що доведено до відома сторін по справі (а.с.64, 66-68).

Будучи присутнім в судовому засіданні 17.10.2016 року представник заявника АТ «Ощадбанк» ОСОБА_1 (а.с.69) підтримав доводи, викладені в скарзі, та доповнив, що на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 10.12.2012 року було видано чотири виконавчих листа, з яких два листа про стягнення заборгованості та судових витрат з боржника ОСОБА_3, та два аналогічних виконавчих листа про стягнення заборгованості та судових витрат з іншого боржника ОСОБА_4. Одночасно було підготовлено заяви за всіма виконавчими листами до Відділів ДВС, та надіслано до Відділу ДВС Болградського районного управління юстиції Одеської області за місцем проживання боржника ОСОБА_3 та до Саратського за місцем проживання другого боржника ОСОБА_4, про що свідчать поштові квитанції датовані 11.11.2013 року з однаковою вагою. Втім, Саратський відділ ДВС відкрив два виконавчих провадження за обома заявами, а Болградський відділ ДВС лише за заявою про стягнення судових витрат у розмірі 910.00 гривен. Дані обставини, по твердженню представника свідчать про бездіяльність державного виконавця.

Представник заінтересованої особи субєкта оскаржуваних дій Болградського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2І.(а.с.63) заперечував усі доводи, викладені в скарзі, просив в задоволенні скарги відмовити. Пояснив, що 15.11.2013 року до Відділу надійшла поштовим листом заява АТ «Ощадбанк» разом з виконавчим листом про стягнення судових витрат з боржника ОСОБА_5, яка була зареєстрована в журналі вхідної кореспонденції, а у подальшому на підставі якої було заведено виконавче провадження, та вчинено відповідні виконавчі дії. Зава АТ «Ощадбанк» про стягнення основної суми боргу з боржника ОСОБА_5 разом з виконавчим листом надійшла до Відділу лише 11 березня 2016 року, про що також свідчить відмітка в журналі реєстрації вхідної кореспонденції за 2016 рік. Втім, в звязку з пропуском АТ «Ощадбанк» строку предявлення виконавчого листа, державним виконавцем 14.03.2016 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження. Таким чином, на думку представника заінтересованої особи з боку Відділу ДВС не було допущено бездіяльності, що стосується несвоєчасного відкриття виконавчого провадження за виконавчими листами та заявами АТ «Ощадбанк» про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_3

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду скарги щоразу повідомлявся згідно вимог чинного законодавства (а.с.55, 65). Повідомлення повернулися до суду без вручення з відміткою «За відмовою адресата від одержання» (а.с.58-59, 67-68).

Заслухавши доводи представника заявника, пояснення субєкта оскаржуваних дій, вивчивши матеріали справи, матеріали виконавчих проваджень, та надавши оцінку обґрунтованості доводам скарги, суд прийшов до висновку що вона не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 606 від 21.04.1999 року в редакції Закону № 2677-VІ від 04.11.2010 року з наступними змінами (надалі Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Державний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби за ст. 7 Закону України «Про виконавчу службу», зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, а з огляду на ст. 7 Закону - використовувати надані йому права у точній відповідності до закону.

Судом встановлено, що на виконання рішення Болградського районного суду Одеської області від 10 грудня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, яким позов задоволено, було видано Болградським районним судом Одеської області виконавчі, справа № 2-1233/11 від 09.01.2013 року (а.с.5).

Згідно дослідженого в судовому засіданні Журналу реєстрації вхідної кореспонденції Болградського Відділу ДВС вбачається, що за порядковим номером 1860 від 15.11.2013 року є запис про реєстрацію заяви АТ «Ощадбанк», в/л № 2-1233/11 від 08.10.2013 року, боржник ОСОБА_3, стягувач АТ «Ощадбанк», характер стягнення: судові витрати на суму 910.00 гривен, В-4 № 1448 (а.с.110).

На підстав цих документів державним виконавцем Івашинським В.І. 15.11.2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по справі та вказане виконавче провадження внесено до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (ЄДРВП №40920783). Державним виконавцем здійснювались усі необхідні виконавчі дії з метою стягнення з боржника суми судових витрат в розмір 910.00 гривен. 26.12.2015 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві в звязку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (а.с.70-105).

Згідно ст. 19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення …. У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника. У заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Статтею 20 Закону встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Твердження представника заявника проте, що ними одночасно в одному поштовому листі було надіслано дві заяви, та два виконавчих листа про стягнення з боржника ОСОБА_3 суми основного боргу та суми судових витрат, до яких також було додано копії довіреностей та копії змін до статуту ВАТ «Ощадбанк», не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної скарги. Посилання на квитанцію «Укрпошти» про надіслання рекомендованого листа на імя Болградського ВДВС від 11.11.2013 року, вагою 0.051 кг є безпідставним, оскільки суду не надано опису поштового вкладення до цього листа, за наслідками дослідження якого можливо було б дійти однозначного висновку.

Посилання представника заявника, що аналогічне відправлення було спрямовано на адресу Саратського відділу ДВС, який отримав та відкрив два виконавчих провадження про стягнення основного боргу і судових витрат з боржника ОСОБА_4, та на ідентичність квитанцій «Укрпошти», є лише припущенням заявника, оскільки відповідних доказів про опис вкладень документів в ці листи суду не надано.

Натомість, на спростування доводів заявника по даній скарзі, субєктом оскаржуваних дій державним виконавцем Івашинським В.І. надано суду Журнал реєстрації вхідної кореспонденції за 2016 рік, де за порядковими номерами 1016 та 1017 є реєстрації заяв АТ «Ощадбанк», виконавчих листів № 497/1973/15-ц від 23.12.2015 року про стягнення з боржника ОСОБА_6 боргу в розмірі 38536.10 гривен, В-4 № 1088, та № 2-1233/11 від 09.01.2013 року про стягнення з боржника ОСОБА_3 основної суми боргу в розмірі 1156098.70 гривен, В-4 № 1089 (а.с.124 зворотна сторінка).

З матеріалів виконавчого провадження, номер ЄДРВП 50469997 вбачається, що на заяві АТ «Ощадбанк» від 11.11.2013 року є в наявності реєстраційний штамп вхідної кореспонденції датований 11.03.2016 року. Виконавчий лист по справі № 2-1233/11 виданий 09.01.2013 року, строк предявлення виконавчого листа до виконання визначено до 21.12.2013 року. Постановою державного виконавця від 14.03.2016 року АТ «Ощадбанк» відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа (а.с.116-121).

Слід зазначити, що державним виконавцем на адресу АТ «Ощадбанк» було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.11.2013 року на підставі виконавчого листа про стягнення з боржника ОСОБА_7 судових витрат в розмірі 910.00 гривен, що не викликало у заявника жодних сумнівів про відсутність постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа про стягнення основної суми боргу. Протягом тривалого часу, АТ «Ощадбанк» ніяким чином не цікавився цим питанням, що було підтверджено сторонами в судовому засіданні.

В силу ст. 5 Закону державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до положень ст. 25 Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Законом не встановлено вичерпний і обовязковий для державного виконавця перелік заходів по виявленню майна боржника в ході виконавчого провадження, в даному випадку саме державний виконавець в силу свого процесуального становища, як учасник виконавчого провадження визначає всі можливі заходи по встановленню майнового стану боржника.

В звязку з цим державний виконавець вправі здійснити усі необхідні запити щодо зясування наявності у боржника коштів, достатніх для виконання рішення суду, а у разі відсутності таких щодо зясування наявності у боржника іншого рухомого і нерухомого майна, що відповідає вимогам ст. 52 Закону.

Відповідно до п.1.4 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, від 25.12.2008, № 2274/5 (надалі Порядок), діловодство в органах державної виконавчої служби здійснюється спеціально визначеними працівниками, відповідальними за ведення діловодства (далі - діловод), про що зазначається в їх посадових інструкціях.

Пунктом 2.1. Порядку визначено, що документи, що надходять на адресу районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних відділів державної виконавчої служби (далі - Відділ) приймаються, попередньо опрацьовуються та реєструються діловодом Відділу.

Згідно п.2.8. Порядку, зареєстровані в установленому порядку документи розглядаються керівником Відділу не пізніше наступного робочого дня з дня надходження кореспонденції до Відділу, а документи за рішеннями, що підлягають негайному виконанню, - в день їх надходження. Результати розгляду документів керівником фіксуються в резолюції.

Після накладення резолюції керівником Відділу документи повертаються діловоду для внесення необхідної інформації до реєстраційних та (або) облікових журналів, у необхідних випадках - для оформлення документів в обкладинку, та не пізніше наступного робочого дня з дня накладення резолюції передаються виконавцям до виконання або на ознайомлення.

Начальник відділу, як керівник установи уповноважений контролювати процес виконання рішень суду на підставі виконавчих документів та застосовувати усі необхідні заходи щодо своєчасного та неупередженого виконання функціональних обовязків підлеглими працівниками з метою захисту прав стягувача.

Пунктом 5.7. Порядку встановлено, що процес виконання документа починається після накладення на нього резолюції керівником органу державної виконавчої служби. Резолюція - це напис на документі, зроблений керівником, що містить вказівки щодо виконання документа. Резолюція складається з таких елементів: прізвище виконавця (виконавців), зміст доручення, термін виконання, особистий підпис керівника, дата.

З огляду на викладене, заявником не доведено того, що на адресу Болградського відділу ДВС надсилалося 11.11.2013 року в одному поштовому листі декілька заяв та виконавчих листів, по яким не були відкриті виконавчі провадження.

Дії, та рішення державного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Оцінивши докази, які є у матеріалах справи за скаргою, враховуючи всі наведені обставини, суд вважає вимоги скарги не обґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 212, 293, 294, 383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» № 606 від 21.04.1999 року в редакції Закону № 2677-VІ від 04.11.2010 року з наступними змінами, Порядком роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, від 25.12.2008, № 2274/5, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Болградського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Болградського районного суду

Одеської області ОСОБА_8