Справа № 442/2622/16 Головуючий у 1 інстанції: Нагірна О.Б.
Провадження № 22-ц/783/4438/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 В. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Копняк С.М., за участю секретаря судового засідання: Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна бурова техніка» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна бурова техніка» про стягнення заборгованості з заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

позивач звернувся до суду з позовом, який уточнив /а.с.32/, та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 5051,72 грн., середній заробіток за час затримки виплати заборгованої заробітної плати та стягнення моральної шкоди в розмірі 2000 грн. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 17.02.2016 року був звільнений з роботи за угодою сторін, на день звільнення відповідач нарахував, однак не виплатив, заробітну плату, яка згідно уточнення становить 5051,72 грн. Скрутне матеріальне становище та відсутність джерел для підтримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який хворіє цукровим діабетом, вважав чинниками спричиненої моральної шкоди.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 «Універсальна бурова техніка» на користь ОСОБА_2 невиплачену заробітну плату в сумі 5051,72 гривень. Стягнуто з ОСОБА_4 «Універсальна бурова техніка» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати заробітної плати в сумі 13792,32 гривень. Стягнуто з ОСОБА_4 «Універсальна бурова техніка» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 2000 гривень. Стягнуто з ОСОБА_4 «Універсальна бурова техніка» 1378 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_4 «Універсальна Бурова Техніка», просить таке скасувати та ухвалити рішення про часткове задоволення вимог в розмірі 5051,72 грн. та про стягнення 3 174,34 грн. компенсації за час затримки виплати заробітної плати у зв`язку з простоєм.

Вважає рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що відповідач уклав з державним концерном «Туркменнефть» контракт на загальну суму 2247490 дол. США, проте останній не розрахувався за поставлену продукцію, чим спричинив заборгованість, через важке фінансове становище відповідач протягом 2015-2016 р.р. перебував і перебуває у простоях, суд невірно обчислив середню заробітну плату за час затримки розрахунку, не врахував дні простою. Позивач є платником аліментів, суд не врахував відсутність доказів щодо участі в утриманні хворого сина, вимога про стягнення моральної шкоди є необґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення такої.

Як встановлено судом першої інстанції , позивач 06.03.2016 року був прийнятий на роботу у ОСОБА_4 «Універсальна бурова техніка» інженером технологом з нагляду за ремонтом та експлуатацією вантажопідіймальних механізмів ІІої категорії у відділ головного механіка, 17.02.2016 року позивач був звільнений з роботи за угодою сторін /а.с 3-5/.

Відповідно до довідки № 65 від 25.02.2016 року /а.с 6/, виданої ОСОБА_4 «Універсальна бурова техніка», та розрахункового листка /а.с 8/ заборгованість з виплати заробітної плати перед позивачем становить 5051,72 грн.

Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Вищенаведені норми трудового законодавства України свідчать про те, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належить йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а тому працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Як видно з матеріалів справи, позов пред`явлено до суду 28.03.2016 року . Позивач звільнений 17.02.2016 року. На час звільнення та до часу пред`явлення позову відповідач не виплатив нараховану заробітну плату у повній мірі , а лише частково в розмірі 1936,84 грн. та після подання позову а саме - 19.04.2016 року. Однак суд першої інстанції на докази, які підтверджують цю обставину, яка існувала на час винесення рішення, уваги не звернув та стягнув в користь позивача невиплачену заробітну плату в розмірі 5051,72 грн., у яку і увійшла уже виплачена сума.

Окрім того, вирішуючи питання про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд невірно розрахував середньомісячне число робочих днів та не застосував порядок обчислення середньої заробітної плати, визначений Постановою КМ України від 08.02.1995 року № 100 в частині визначення середньомісячного числа робочих днів з урахуванням фактично відпрацьованих днів та графіку роботи підприємства.

Так, згідно з п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 08.02.1995 року № 100, Закону України «Про оплату праці», середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов»язана виплата, тобто, дню звільнення працівника з роботи.

При цьому згідно з п.5 наведеного вище Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу (затримки розрахунку) є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботи календарні дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадку передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється: шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Як видно з довідки відповідача від 01.06.16 року та табелів обліку робочого часу, у грудні 2015 року було 23 роб. дні, однак позивач фактично відпрацював 2 дні, за ці відпрацьовані дні заробітна плата склала - 274,91 грн. У січні 2016 році при 19 роб. днях позивач фактично відпрацював 10 днів та заробіток за ці дні становить - 2023,84 грн. Отже, всього відпрацьованих 12 днів, за які заробітна плата склала 2 298,75 грн.

Середньоденний заробіток - 2 298,75 : 12 (відпрацьовані дні) = 191,56 грн. Період затримки повного розрахунку - 17.02.2016 року (день звільнення) по 17.05.2016 року (день винесення рішення суду) 61 роб. день.

Оскільки підприємство не працювало з причин встановленого часткового простою, про що в матеріалах справи підтверджено наказами, середній заробіток слід розраховувати з середньомісячного числа робочих днів за розрахунковий період, відтак 191,56 Х 30,5 = 5842,58 грн. Зазначена сума середнього заробітку і підлягає стягненню за час затримки розрахунку при звільненні з 17.02.16 року по 17.05.16 року.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, про що не заперечують сторони, позивачу на час розгляду справи апеляційним судом виплачена заборгована заробітна плата (5051,72 грн.) повністю, зазначена обставина враховується як при визначенні часу затримки у розрахунку, яким є день постановлення рішення суду першої інстанції , та на час постановлення якого з позивачем повний розрахунок не проведено, так і враховується при вирішенні вимоги про стягнення заборгованої заробітної плати (5051,72 грн.) , та у зв`язку з повним погашенням такого боргу у задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині вирішених вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 2000 грн., яку позивач обґрунтовував потребою нести витрати на лікування та утримання дитини, яка хворіє. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження заподіяння такої. Як видно з матеріалів справи, позивач є платником аліментів та за період з весни 2015 року по лютий 2016 року в порядку виконання рішення суду його дружині , яка утримує дитину, оскільки дитина проживає разом з нею, виплачені аліменти в розмірі 6 873,17 грн. Зазначені обставини спростовують доводи відповідача щодо стягнення моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги стосуються і виплати компенсації за час простою, однак, оскільки жодних вимог щодо стягнення компенсаційних виплат позивач не заявляв, зазначені доводи на увагу не заслуговують .

Враховуючи наведене, суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а відтак, рішення слід скасувати з ухваленням нового про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, відтак з цих підстав рішення підлягає скасуванню.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1ст.309, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна Бурова Техніка» задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 травня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна Бурова Техніка» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.02.2016 року по 17.05.2016 року в розмірі 5 842, 58 грн.

У задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди та заборгованої заробітної плати в розмірі 5051,72 грн. - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна Бурова Техніка» в дохід держави 551,20 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарженим до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в двадцятиденний строк з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_5