Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/804/16-ц
Провадження по справі № 2/514/364/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року смт Тарутине

Тарутинський райсуд Одеської області у складі

головуючого судді Тончевої Н.М.

при секретарі Узун Н.Д.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т.Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Петрівської другої сільської ради, де третіми особами, які не заявляють самостійних вимог є Тарутинська районна Державна адміністрація, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту належності сертифікату та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки за дорученням ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до Петрівської другої сільської ради, де третіми особами, які не заявляють самостійних вимог є Тарутинська районна Державна адміністрація, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту належності сертифікату та визнання права власності.

Вимоги позивачки мотивує тим, що за життя дідусеві позивачки ОСОБА_6 належало майно, що складається з земельної ділянки розміром 4.42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності ВАТ «Україна» та належала померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого 10 листопада 1997 року на підставі рішення Тарутинської райдержадміністрації від 23 жовтня 1997 року №354/97.

Однак, у вказаному Сертифікаті на право на земельну частку (пай) в графі « прізвище» було допущено помилку, а саме вказано прізвище - «ОСОБА_4», замість вірного «ОСОБА_4». При видачі документів померлий не звернув уваги на цю помилку та не виправив її.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_6.

На даний час виправити помилку не можливо. Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді зазначеного майна.

У зв'язку з викладеним вище представник позивачки за дорученням звернулась до суду з вказаною позовною заявою.

В судове засідання позивачка та її представник не з'явились, на адресу суду надійшла заява представника позивачки, в якій вона підтримує вимоги позивачки та просить розглядати справу за їх відсутністю (а.с.58).

Представник заінтересованої особи - Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області - заперечень проти вимог позивачки не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України (а.с.41).

Терті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином (а.с.42,43).

Представник відповідача Петрівської другої сільської ради - сільський голова у судове засідання не з'явився. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивачки та з проханням розглянути справу без його участі (а.с.57), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України.

В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення даної заяви.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 10 листопада 1997 року на підставі рішення Тарутинської райдержадміністрації від 23 жовтня 1997 року №354/97 отримав Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, розміром 4.42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності ВАТ «Україна», де в графі « прізвище» було вказано прізвище - «ОСОБА_4», замість вірного «ОСОБА_4» (а.с.16).

При зверненні до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області з заявою про виправлення помилки в Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, позивачці було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується листом №Д-572 від 07 жовтня 2016 року (а.с.56).

З копії свідоцтва про смерті дідуся позивачки серії НОМЕР_3, виданого 01 травня 2003 року виконкомом Петрівської-2 сільської ради Тарутинського району Одеської області вбачається, що його прізвище «ОСОБА_4» (а.с.14).

З показів свідків мешканців с. Петрівка Тарутинського району Одеської області Замфірова І.Д. (а.с.52) та ОСОБА_8 (а.с.54) вбачається, що дійсно Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, розміром 4.42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності ВАТ «Україна», де в графі « прізвище» було вказано прізвище - «ОСОБА_4» належить ОСОБА_6.

За таких обставин, суд вважає встановленим факт належності ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року зазначеного Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2.

Розглядаючи вимогу позивачки про визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме право на право на земельну частку (пай), розміром 4.42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності ВАТ «Україна» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, суд користується нормами Цивільного Кодексу /в редакції 1963 року/, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_6 відкрилася з його смертю, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тобто до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України /в редакції 2004 року/.

Згідно ч.1 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Статтею 527 ЦК УРСР 1963 року регламентовано, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

Частиною 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що при спадкоємстві за законом, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені) дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_6 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого 10 листопада 1997 року на підставі рішення Тарутинської райдержадміністрації від 23 жовтня 1997 року №354/97 належало право на земельну ділянку розміром 4.42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності ВАТ «Україна» ( а.с.16).

Спадок відкрився в день смерті спадкодавця - ОСОБА_6, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 року, згідно свідоцтва про серії НОМЕР_3, виданого 01 травня 2003 року виконкомом Петрівської-2 сільської ради Тарутинського району Одеської області ( а.с.4).

Третя особа по справі ОСОБА_4 є донькою померлого ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_5, виданим 17 квітня 1956 року (а.с.27).

Позивачка по справі ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_6, виданим 27 лютого 1979 року (а.с.12) та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4, виданим 10 лютого 2007 року (а.с.13).

Відповідно позивачка ОСОБА_1 є онукою померлого ОСОБА_6.

Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачкою ОСОБА_1 право на право на земельну частку (пай), розміром 4.42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності ВАТ «Україна» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 524, 527, 529, 548, 549 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, ст.ст. 10, 60, 212- 215, п. 6 ч.1 ст. 256, ст. 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Петрівської другої сільської ради, де третіми особами, які не заявляють самостійних вимог є Тарутинська районна Державна адміністрація, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту належності сертифікату та визнання права власності - задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме : належність Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 виданого на підставі рішення Тарутинської районної державної адміністрації від 23 жовтня 1997 року №354/97 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №481 від 10.11.1997 року з записом у графі прізвища «ОСОБА_4» - ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право на право на земельну частку (пай) у розмірі 4.42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Україна» та належала померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого на підставі рішення Тарутинської районної державної адміністрації від 23 жовтня 1997 року №354/97 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №481 від 10.11.1997 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а якщо сторони не були присутні в судовому засіданні, рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.М. Тончева