Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

2/330/265/2016

Справа № 330/489/16-ц

"17" жовтня 2016 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Федорець С.В.

при секретарі - Шеліповій Ю.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні у смт Якимівка цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, за наступними підставами.

Відповідно до укладеного договору б/н від 17.04.2013 року, відповідач отримав кредит у розмірі 2800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на бінківському сайті, складає між ним та Банком Договір. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку». Одночасно п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Як вказує позивач, Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі та надав кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав і не надавав Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач, за розрахунками позивача, станом на 29.02.2016 року має заборгованість 21781,53 гривень, яка складається з: 2799,09 гривень - заборгованість за кредитом, 14619,03 гривень - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2850, гривень - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 гривень - штраф (фіксована частина), 1013,41 гривень - штраф (процентна складова).

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача аборгованість за кредитним договором б/н від 17.04.2013 року у розмірі 21781,53 гривень, яка складається з: 2799,09 гривень - заборгованість за кредитом, 14619,03 гривень - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2850, гривень - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 гривень - штраф (фіксована частина), 1013,41 гривень - штраф (процентна складова), та судові витрати у розмірі 1378 гривень 00 копійок.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши клопотання про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав повністю, надав письмові заперечення проти позову, в яких посилається на те, що позивачем не надано доказів отримання відповідачем кредиту саме у сумі, зазначеній у позові - 2800 гривень. Також в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна, 55 днів пільгового періоду», хоча вказан довідка, як зазначив представник відповідача, не є складовою договору б/н від 17.05.2013 року, з умовами, зазначеними у ній, відповідача не знайомили, про що свідчить відсутність його підпису на цій довідці. Крім того, представник відповідача посилається на те, що, згідно до правової позиції Верховного Суду України, «Умови та правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою» та «Тарифи банку» мають бути підписані сторонами та позивачем при поданні позову мають бути надані докази того, що вказані Умови, Правила та Тарифи діяли на момент підписання договору, в противному випадку вони не можуть вважатися складовою договору та не можуть бути визнані судом як належні та допустимі докази. Також представник відповідача просить про застосування строку позовної давності тривалістю в один рік щодо вимог про стягнення з відповідача пені за кредитним договором, у відповідності до вимог ст. 258 ЦК України. На підставі викладеного, представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, 17.04.2013 року відповідачем було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 6, 9-32), тобто укладено кредитний договір.

При цьому, хибними є посилання позивача на те, що також складовими Кредитного договору є також «Правила користування платіжною карткою» та «Тарифи банку», оскільки, у відповідності до Анкети-заяви, підписаної відповідачем, про такі складові йому повідомлено не було.

Згідно до наданого позивачем до матеріалів позову Витягу з Умов і правил надання банківських послуг, у вказаних Умовах не зазначено розмір відсотків за користування кредитом, розміру пені, комісії та штрафів.

Також доречними є посилання представника на те, що позивачем при подані позову не надано доказів на підтвердження того, що ці Умови діяли саме на момент підписання відповідачем Кредитного договору.

Як випливає з правових позицій Верховного Суду України, викладених у Постановах №6-1926цс15, № 6-698цс15, №6-757цс15, за статтею 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, та якщо він підписаний сторонами.

Так, позивач до судового засідання не надав доказів того, що на момент підписання відповідачем Анкети-заяви діяли Умови, додані до позовної заяви, саме в тій редакції. Доказів же ознайомлення відповідачем з «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» позивачем не надано взагалі, хоча він посилається на те, що зазначені Правила та Тарифи є складовими Кредитного договору.

Довідка про умови кредитування, надана позивачем, взагалі не зазначається як доказ позивачем і не вказано, чи ознайомлений з нею був відповідач при укладенні Кредитного договору.

Крім того, суд також звертає увагу на те, що позивачем не надано доказів отримання відповідачем кредиту саме у вказаній у позові сумі - 2800 гривень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, натомість доводи представника відповідача є цілком обґрунтованими та базуються на посиланнях на норми діючого законодавства та правові позиції Верховного Суду України, тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі вище наведеного, суд приходить до висновку про те, що, оскільки позовні вимоги судом не задовольняються, немає підстав, передбачених ст. 88 ЦПК України, для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано через Якимівський районний суд до Апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з моменту оголошення рішення.

СУДДЯ: С.В. Федорець