Справа № 310/5196/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

24 жовтня 2016 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області: у складі: головуючого судді - Черткової Н.І., при секретарі Димовій Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Шахтарськантрацит» про стягнення заборгованості по оплаті лікарняних у зв»язку з нещасним випадком, пов»язаним з виробництвом, середнього заробітку за весь час затримки з розрахунком при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, де зазначив, що в період з 20.09.2012 року по 12.11.2014 року він працював шахтарем, прохідником (табельний номер № 4178 ) на шахті «Іловайська», яка у якості структурного підрозділу без статусу юридичної особи входить до складу «Шахтарськантрацит».

Позивач вказав, що 24 липня 2013 року з ним трапився нещасний випадок на виробництві: він отримав перелом стегнової кістки.

По вказаному нещасному випадку роботодавцем були проведені розслідування та були складені акти за формою Н-1 та Н-5 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом.

Після проходження позивачем стаціонарного й амбулаторного лікування та обстеження в медичних установах він був вперше направлений для огляду до МСЕК 27.05.2014 року.

Висновком МСЕК від 27.05.2014 р. йому була вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 40 % у зв'язку з трудовим каліцтвом та інвалідність 3 групи.

Цим висновком МСЕК позивачу були визначені потреби у додаткових видах допомоги та рекомендовані заходи по відновленню працездатності та протипоказання щодо праці: протипоказана тяжка фізична праця, робота у підземних умовах.

У зв'язку з цим нещасним випадком на виробництві позивач з 11 квітня 2014 року по 28 травня 2014 року безперервно перебував на лікарняному.

В грубе порушення вимог закону, роботодавець не оплатив йому вказані лікарняні за вказаний період, посилаючись на брак коштів, чим грубо порушив законні трудові права позивача.

Позивач зазначив, що заборгованість відповідача по оплаті лікарняного № 028003 складає 2392 грн. 92 коп., лікарняного № 770378 складає 5184 грн. 65коп., лікарняного № 859041 складає 3988 грн.19 коп., а всього - 11565, 76 грн.

Позивач вказав, що при звільненні, яке було 12.11.2014 р., відповідач в грубе порушення закону не виплатив йому усі суми, належні йому як звільненому працівнику у день його звільнення.

Позивач зазначив, що в нього відсутні оперативні дані для розрахунку середньоденного заробітку (два місяці), прохав суд задовольнити позовні вимоги про стягнення середнього заробітку виходячи із встановленої йому тарифної ставки. Позивач вказав, що його середньоденний заробіток згідно Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року складає 357, 84 грн на день.

Час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з дати звільнення, яке було 12.11.2014 року по дату подання позову до суду складає 414 днів, тому сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 148 145, 76 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав судові заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог, і що не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Згідно запису в трудовій книжці АК № 016056 ОСОБА_1 з 20.09.2012 року по 12.11.2014 року працював прохідником на шахті «Іловайська», яка у якості структурного підрозділу без статусу юридичної особи входить до складу «Шахтарськантрацит». Відповідно до акту № 8 за формою Н-1 про нещасний випадок, пов"язаний з виробництвом, ОСОБА_1 24 липня 2013 року отримав перелом стегнової кістки. Згідно висновку комісії, викладеного в акті за формою Н-5, комісія прийшла висновку, що відповідно до вимог п.15.1 "Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві", нещасний випадок, що стався з ОСОБА_1 24.07.2013 року вважати пов"язаним з виробництвом і прийняти до обліку на підприємстві ВП "Шахта "Іловайська" ДП "Шахстарськантрацит". Згідно листку непрацездатності від 10.10.2014 року № 028003 позивачу належить до виплати за перебування на лікарняному - 2392, 92 грн. Відповідно до листку непрацездатності від 08.05.2014 року № 770378 позивачу належить до виплати за перебування на лікарняному - 5184,65 грн., а також з алистоком непрацездатності від 07.05.2014 № 859041 позивачу належить до виплати за перебування на лікарняному - 3988,19 грн. Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, пов'язаною з нещасним випадком на виробництві, виплачується в розмірі 100% середнього заробітку (оподатковуваного доходу) за місцем роботи потерпілого. Таким чином, підприємство оплачує повністю такий лікарняний, відповідно до п. 4.11 Інструкції №36 «Про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України», затвердженої постановою правління ФССНВ від 12.07.2007 р. №36. Розрахунок виплат за листком з тимчасової непрацездатності, пов'язаної з

нещасним випадком на виробництві, здійснюється в загальному порядку відповідно

до Постанови №1266, - із заробітку за 6 місяців, що передували відкриттю лікарняного. Судом встановлено, що 12.11.2014 року при звільненні позивача відповідач не виплатив йому усі суми, належні йому як звільненому працівнику у день його звільнення. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівнику належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Статтею116 КЗпП України закріплено, що при звільненні працівника виплата усіх належних йому від підприємства, проводиться у день звільнення. Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам роз'яснено, що не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належить йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи відповідачем повністю не зроблений розрахунок, що передбачений ст. 116 КЗпП України при звільненні позивача. Позивачем здійснений розрахунок середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст.117 КЗпП України станом на 11 липня 2016 року, який за робочих дні затримки за період з 12.11.2014 року по 11.07.2016 року складає 148 145, 76 грн., виходячи із середньоденного заробітку 357,84 грн. Суд, перевіривши розрахунок, проведений відповідно до п.2, п.5, п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, вважає його правильним. Крім того, відсутні заперечення відповідача, відносно зроблених позивачем розрахунків та відсутні заперечення з приводу пред"явленого до нього позову. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по оплаті лікарняних у зв»язку з нещасним випадком, пов»язаним з виробництвом у розмірі 11 565, 76 грн., середній заробіток за весь час затримки з розрахунком при звільненні у розмірі 148145,76 грн. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1597,11 грн. На підставі ст.ст. 116, 117, 233 КЗпП України, ст. 34 Закону України "Про оплату праці", п.2, п.5, п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 та керуючись ст.ст. 10,11, 57-60, 62, 64, 88, 212-215,224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до державного підприємства «Шахтарськантрацит» про стягнення заборгованості по оплаті лікарняних у зв»язку з нещасним випадком, пов»язаним з виробництвом, середнього заробітку за весь час затримки з розрахунком при звільненні, задовольнити. Стягнути з державного підприємства «Шахтарськантрацит» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) заборгованість по оплаті лікарняних у зв»язку з нещасним випадком, пов»язаним з виробництвом у розмірі 11 565 (одинадцять тисяч п"ятсот шістдесят п"ять гривень), 76 коп. Стягнути з державного підприємства «Шахтарськантрацит» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) середній заробіток за весь час затримки з розрахунком при звільненні за період з 12 листопада 2014 року по 11 липня 2016 року у розмірі 148145 (сто сорок вісім тисяч сто сорок п"ять гривень), 76 коп. Стягнути з державного підприємства «Шахтарськантрацит» () на користь держави судовий збір в сумі 1597 (одна тисяча п"ятсот дев"яносто сім гривень), 11 коп. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя