Справа № 703/3657/16-ц
УХВАЛА

18 жовтня 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Калашника В.П.

з участю секретаря Холодняк Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів та його позову до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення коштів, одержаних у звязку з виконанням доручення,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 508400 грн. коштів, одержаних нею внаслідок виконання доручення з продажу квартири АДРЕСА_1, РФ, та 41075 грн. 94 коп. 3% річних від простроченої суми.

Стверджуючи, що одержані від продажу квартири кошти ОСОБА_2 внесла на відкритий на своє імя рахунок у Смілянському відділенні № 1 ПАТ «Сбербанк», ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив з метою забезпечення доказів витребувати в цьому банку копію банківського рахунку відповідача, який був у неї з жовтня 2013 року з наданням інформації проведених нею операцій по цьому рахунку та фінансово-економічного стану. Позивач також просив з метою забезпечення позову накласти арешт на ці рахунки.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що в заяві належить відмовити з таких підстав.

Так, у відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення доказів.

У відповідності до ч.1 ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтвердженні цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Отже, метою забезпечення доказів, є допомога особам, які беруть участь у справі, в одержанні для подання до суду доказів, отримання яких у майбутньому може стати неможливим або ускладненим. Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. При цьому такі докази повинні існувати на момент подання заяви про забезпечення доказів, і особа, яка подає відповідну заяву, повинна вказати на обставини, що можуть свідчити про те, що в майбутньому певний доказ може бути втрачений, або його стане складніше подати.

Однак виходячи зі змісту вищевказаної заяви, фактично вказана заява про забезпечення доказів є клопотанням про витребування доказів, що може бути вирішене судом у порядку ст. 137 ЦПК України.

З наданих суду матеріалів не вбачається обставин, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим в подальшому і це питання не може бути при вирішені шляхом звернення до суду з клопотання про витребування цих доказів під час попереднього судового засідання або до початку розгляду справи по суті.

Доказів, що ОСОБА_1 відмовлено, або що ці докази можуть бути знищені чи втрачені ПАТ «Сбербанк» суду не надано.

Крім того, ОСОБА_1 просить витребувати копію банківського рахунку відповідача, який був у неї починаючи з жовтня 2013 року, однак не зазначає якого саме. У відповідності до вимог ст. 134 ЦПК України, доказ, який просить забезпечити позивач, повинен бути чітко визначеним, оскільки відомості про рахунки відповідача та операції за цими рахунками становлять банківську таємниці і їх розголошення призведе до порушення гарантованих Конституцією України прав відповідача.

У відповідності до вимог ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується в т.ч. накладенням арешту на майн або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Позивач просить накласти арешт на рахунки ОСОБА_2, відкриті у Смілянському відділенні № 1 ПАТ «Сбербанк», однак не зазначає цих рахунків. ОСОБА_1 не надав жодного доказу на підтвердження того, що такі рахунки існують, вони відкриті на імя відповідача і саме в тому банку, який зазначений у заяві про забезпечення позову.

А тому вимоги про забезпечення позову є передчасними та не підтвердженні жодним доказом і такими, що унеможливить виконання ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ч. 2 ст. 197, ст. 133-135, 151-153, 209, 210, 293 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення доказів та позову.

Ухвала в частині відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційний суд Черкаської області через міськрайонний суд протягом 5 днів, набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо ухвалу не буде скасовано.

Головуючий: В. П. Калашник