Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 326/469/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Стріжакова Т.В.
Провадження № 22-ц/778/4091/16 Суддя-доповідач Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Приморського районного суду Запорізької області від 01 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 23.06.2007 року між Банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 7800 грн. строком з 23.06.2007 року по 23.12.2008 року та зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти в обумовлені у заяві та на умовах про надання споживчого кредиту строки.

При порушення свого зобов'язання відповідач повинен сплатити відсотки в розмірі 11,83% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості.

Свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором відповідач виконував неналежним чином, в зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 44001,67 грн.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 44001,67 грн. та судовий збір в сумі 1378 грн.

Заочним рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 01 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ре підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на відсутність підстав у позивача для стягнення з відповідача грошової суми. При цьому суд виходив з того, що раніше банк звертався з аналогічним позовом та рішенням суду у задоволенні позову було відмовлено. Відтак відповідач не має жодних зобов'язань по відношенню до позивача, які виходили б з зазначеного позивачем кредитного договору.

За ст. 267 ЦК сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Так, рішенням Приморського райсуду Запорізької області від 13 квітня 2012 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за цим же кредитним договором було відмовлено (в тому числі заборгованості про тілу кредиту, відсоткам, пені, штрафу).

Тож у відповідача був відсутній обов'язок сплачувати будь які суми на погашення кредиту.

Втрата банком права на примусове стягнення заборгованості в тому числі як тіла кредиту так і відсотків та інших платежів, підтверджена судовим рішенням, яке набрало чинності.

Таким чином відсутня можливість вдруге перевіряти наявність або відсутність основного боргу, а отже і розмір нарахованих відсотків після того, як судом було відмовлено у примусовому стягненні боргу.

За ст. 61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Посилання в апеляційній скарзі на правові позиції, висловлені Верховним судом України у постановах від 2.12.2015р. « 6-249цс-15 та від 23 вересня 2015 року №1206 цс - 15 не можуть бути застосовані в даній справі, позаяк по даній справі відсутність права на примусове стягнення боргу вже підтверджена судовим рішенням, яке набуло чинності.

З огляду на зазначене, нарахування банком відсотків за користування кредитними коштами після зазначеного рішення не ґрунтується на законі, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - відхилити.

Заочне рішення Приморського районного суду Запорізької області від 01 серпня 2016 рокуу цій справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: