Справа № 540/605/16-ц
Номер провадження 2/540/180/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2016 Машівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді - Хомінець І.В.

за участю секретаря - Мотріченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів, -

в с т а н о в и в :

у березні 2016 року позивач звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що 24.10.2013 року між нею та відповідачем розірвано шлюб, на її користь з відповідча стягнуто аліменти на утримання дітей сина ОСОБА_3 та доньки Анни у розмірі 600 грн щомісячно до досягнення дітьми повноліття. У подальшому, за рішенням Машівького районного суду від 09.02.2016 відомості про те, що відповідач є батьком ОСОБА_4 виключені з актового запису. Позивач стверджує, що на сьогоднішній день вона отримує від відповідача аліменти у розмірі 300 грн, яких на її думку є не достатньо. Крім того, у відповідача є заборгованість по сплаті аліментів у сумі 10 773,94 грн. Оскільки відповідач добровільно допомоги на утриммання дитини не надає, аліменти сплачує не вчасно, не бере участі у додаткових витратах, а тому позивач просить змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дититни відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, покласти на відповідача судові витрати.

Відповідач подав до суду заперечення, у якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що позивачем у порушення вимог ст.ст. 183,1 92 СК України не надано жодного доказу щодо зміни його матеріального становища, які б впливали на визначення розміру аліментів у частці від заробітку, та доказів щодо понесених додаткових витрат на утримання сина. Доводи про ухилення від участі в додаткових витратах є не підтвердженими та голослівними. Крім того, він не має регулярного заробітку (доходу), що стверджується відповіднмии довідками. Фактично його матеріальне становище з часу винесення рішення про стягнення аліментів не змінилося та не покращилося.

У судове засіданні сторони не зявилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач вимоги підтримує, при цьому додатково повідомила, що відповідач фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, має господарство та отримує від нього прибуток, водить «дороге» авто та нещодавно придбав трактор, що свідчить про те, що він має кошти та може сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3. Відповідач просить розглянути справу з урахуванням раніше поданих ним заперечень.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку:

Судом установлено, що позивач та відповідач являються батьками малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4). Шлюб між сторонами розірвано (а.с.6).

Згідно рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі 600 грн щомісяця, на утримання їхніх спільних дітей : дочки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_3, до досягнення ними повноліття (а.с.7).

Зі слів позивачки, рішенням Машівького районного суду від 09.02.2016 відомості про те, що відповідач є батьком ОСОБА_4 виключені з актового запису, на сьогоднішній день вона отримує від відповідача аліменти у розмірі 300 грн.

Разом з тим, згідно довідки-розрахунку № 1453/03-46 від 29.02.2016 старшого державного виконавця ВДВС Карлівського РУЮ, з відповідача стягуються аліменти на підставі виконавчого листа № 531/1938/2013 в твердій грошовій сумі 600 грн щомісячно на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: дочки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_3 до досягнення ними повноліття. Станом на 29.02.2016 року заборгованість складає 10 773,94 грн (а.с.5).

Як убачається з наданих відповідачем довідок, він, як безробітній, на обліку в Карлівському РЦЗ не перебуває (а.с.20), інформації про отримані ним доходи з 01.01.2015 р. по 31.12.2015р. у центральній базі даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України немає (а.с.21).

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Таким чином Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Натомість, матеріалами справи встановлено, що після прийняття судом рішення від 24.10.2013 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 600 грн. матеріальний стан відповідача не змінився, він офіційно не працює і не має регулярного, стабільного доху, про що свідчать надані ним довідки. У свою чергу позивач не надала суду жодних доказів того, що матеріальне або сімейне становище відповідача змінилося, або погіршився чи покращився стан здоровя когось з них.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті оставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що для зміни розміру аліментів підстав немає, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а тому судовий збір на користь держави підлягає стягненю з позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.10,11,60,88,212-215,218 ЦПК України, ст. 192 Сімейного кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20. коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: