АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Коробенко С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів Шахової О.В., Лапчевської О.Ф.

за участю секретаря Гоін В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій, з урахуванням уточнених вимог, просив зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції України у м. Києві винести постанову про відкладення провадження виконавчих дій з виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в загальній сумі боргу у сумі 7 986 777, 72 грн. на користь ПАТ КБ «Правекс Банк» у виконавчому провадженні № 47548845. Зобов'язати державного виконавця винести постанову про поновлення строку на добровільне виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва.

В мотивування вимог посилався на те, що він не встиг у визначений строк виконати добровільно рішення відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року не набрала законної сили та було подано апеляційну скаргу 16 грудня 2015 року на цю ухвалу та у зазначений період з 19 серпня 2015 року по 16 грудня 2015 року між ПАТ КБ «Правекс Банк» та ОСОБА_1 було укладено мирову угоду на стадії виконання виконавчого листа № 2-1137/14 від 06.05.2015 року (ВП 47548845) від 27 листопада 2015 р.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року у задоволенні скарги - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову про задоволення скарги, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд виходив з того, що дії державного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду від 09.09.2014 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.02.2015 року позов ПАТ КБ «Правекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто 7 986 777, 72 грн. та суму сплаченого судового збору 3441,00 грн.

На виконання виконавчого листа № 2-11314 від 06.05.2015 року, 18 травня 2015 року головним державним виконавцем Подпоріним P.O. Відділу примусового виконання рішення державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс Банк» боргу у сумі 7 986 777, 72 грн.

Строк для самостійного виконання боржником судового рішення закінчився 26 травня 2015 року.

30 травня 2015 року ОСОБА_1 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 19.08.2015 року, залишеною без зміни ухвалою Апеляційного суду м. Києві від 29.03.2016 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 09.09.2014 року - відмовлено.

Звертаючись до суду із скаргою, ОСОБА_1 вказував на те, що він встиг у строк для добровільного виконання рішення суду виконати його, у зв'язку з тим, що ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року не набрала законної сили та було подано апеляційну скаргу 16 грудня 2015 року на цю ухвалу та у цей період з 19 серпня 2015 року по 16 грудня 2015 року між ПАТ КБ «Правекс Банк» та ОСОБА_1 було укладено мирову угоду на стадії виконання виконавчого листа № 2-1137/14 від 06.05.2015 року (ВП 47548845) від 27 листопада 2015 р.

Проте, такі доводи скаржника є необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Права і обов'язки державного виконавця визначені у статті 11 Закону України "Про виконавче провадження".

За змістом цієї норми державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, вправі накладати арешт на майно боржника, передавати його на зберігання та реалізовувати його в установленому законом порядку.

Підставою для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження є, зокрема, заява стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частина перша статті 19 цього Закону).

Згідно ст. 27 Закону у разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, установленому статтею 35 цього Закону, внаслідок чого боржнику поновлюється встановлений частиною другою статті 25 цього Закону строк для самостійного виконання рішення.

За наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони позбавлені можливості використати надані їм Законом права, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача або за заявою боржника, або з власної ініціативи на строк до 10 робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що негайно повідомляє сторони.

Разом з тим, заявник не звертався до державного виконавця із заявою про відкладення виконавчих дій у зв'язку із отриманням постанови про відкриття виконавчого провадження лише 30.05.2015 року.

Подання до суду заяви про відстрочення виконання рішення не перериває строк добровільного виконання рішення суду, оскільки це не передбачено законодавством.

Отже, дії державного виконавця є законними, і будь-яких порушень прав скаржника апеляційною інстанцією не встановлено.

Відповідно до ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції її постановлено з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав до її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 218,312-315,317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді