УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 23 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - державний нотаріус Стрийської державної нотаріальної контори, про визнання незаконним права на спадщину за законом та скасування свідоцтва про право на спадщину, зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину,-

в с т а н о в и в:

У травні 2015 року ОСОБА_2. через свого представника ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом ОСОБА_5, третя особа - державний нотаріус Стрийської державної нотаріальної контори, в якому просила визнати незаконним право ОСОБА_5 на спадщину за законом та скасувати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССГ «Прикарпаття» в с. Бережниця Стрийського району Львівської області та зобов'язати державного нотаріуса Стрийської державної нотаріальної контори видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку (пай) у землі розміром 1,27 га., яка перебуває у колективній власності ССГ «Прикарпаття», на ОСОБА_2, що проживає в житловому будинку АДРЕСА_1, оскільки вважає, що свідоцтво про право на спадщину видане незаконно.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 23 червня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, звернулася із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права та передати справу на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у с. Бережниця Стрийського району Львівської області помер ОСОБА_6.

Згідно заповіту, посвідченого 27 березня 2000 року секретарем Стрілківської сільської ради Стрийського району Львівської області, ОСОБА_6 належний йому житловий будинок та все майно, що знаходиться в селі Бережниця Стрийського району Львівської області, заповів своїй внучці ОСОБА_7

ОСОБА_6 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССГ «Прикарпаття», розміром 1,27 га умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 листопада 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №3599, вбачається, що воно видане Державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, який є сином ОСОБА_6, на земельну частку(пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССГ «Прикарпаття», розміром 1,27 га умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 4 567,94 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, на підставі ст.ст. 1120, 1268, 1269, 1270 ЦК України, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки ОСОБА_2 у встановлений законом строк до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини не подала.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - державний нотаріус Стрийської державної нотаріальної контори, про визнання незаконним права на спадщину за законом та скасування свідоцтва про право на спадщину, зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова