Справа № 139/379/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В. секретаря судового засідання Хонькович Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до Обухівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2005 року померла мати позивача ОСОБА_2. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, земельна ділянка № 527 площею 3,8628 га., яка знаходиться на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_2, однак не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку не видавався у звязку зі смертю власника. За захистом своїх прав та інтересів ОСОБА_1А з відповідним позовом звернувся до суду.

Позивач у судове засідання не зявився, у позовній заяві просив справу слухати у його відсутності (а.с. 4).

Представник відповідача Обухівської сільської ради у судове засідання не зявився. Сільський голова подала до суду заяву, у якій позов визнала і просила справу слухати у її відсутності (а.с. 22).

З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою.

Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

ОСОБА_2 померла 21 квітня 2005 року (а.с. 6), що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 008439.

Технічною документацією з нормативної грошової оцінки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9-10), розпорядженням голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо приватизації земельних ділянок та складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам-членам САТ «Вищеольчедаївське» № 54 від 15 лютого 2007 року (а.с. 11), списком громадян членів САТ «Вищеольчедаївське», які померли і їх земельні ділянки передаються у власність спадкоємцям по мірі оформлення спадщини (а.с. 12-13) доведено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,8628 га, яка розташована на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Із матеріалів справи слідує, що 21 квітня 2005 року ОСОБА_2 померла, а розпорядженням голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації № 54 від 15 лютого 2007 року її було включено до списку осіб-членів САТ «Вищеольчедаївське», які мають право на земельну частку (пай), та зобовязано передати у власність та видати громадянам державні акти на право власності на земельні ділянки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця.

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої 11 травня 2016 року, слідує, що спадкодавець по своїй смерті заповіту не залишала.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Свідоцтвом про смерть (а.с. 6), свідоцтвом про своє народження (а.с. 7), довідкою виконавчого комітету Обухівської сільської ради № 113 від 09 лютого 2016 року (а.с. 8) доводиться, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2, який має право на спадщину і прийняв спадщину, оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ця обставина, а також обставина, що свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця ніхто не отримував, доводяться інформацією зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 11 травня 2016 року (а.с. 21).

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Наданими суду документами, в тому числі постановою державного натаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 14), позивач довів, що не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд.

Суд враховує обставину, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважної причини, оскільки лише у 2007 році була затверджена технічна документація із землеустрою, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України.

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем як спадкоємцем ОСОБА_2 слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку за законом.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, ст. 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 73, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до суду з позовом до Обухівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку № 527 площею 3,8628 га, яка знаходяться на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка настала 21 квітня 2005 року.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом десяти днів з моменту проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: __________