Справа № 369/864/16-ц Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/3892/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1.
Категорія 23 06.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

06 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Мельника Я.С., Матвієнко Ю.О.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зараз-1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені, -

встановила:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Зараз-1» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 4205 грн. 01 коп. за період з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року, що складається з: суми боргу з урахуванням індексу інфляції 3323 грн. 81 коп., 3% річних 49 грн. 35 коп., пені 831 грн. 85 коп., а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість, а також на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року „Про судове рішення у цивільній справі зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26 травня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за реєстровим номером 3962, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.

Згідно рішення виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради № 240 від 05 вересня 2014 року «Про визнання ТОВ «Зараз-1» надавачем та виконавцем послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території ЖК «Чайка» за адресою: село Чайки, вул. Лобановського, Києво-Святошинського району, Київської області та погодження тарифів: - на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території; - на послуги з централізованого гарячого водопостачання та водовідведення» визнано ТОВ «Зараз-1» надавачем та виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території за адресою: село Чайки Києво-Святошинського району Київської області по вул. Лобановського. Погоджено та введено в дію з 05 вересня 2014 року тарифи ТОВ «Зараз-1» на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території для споживачів, за адресою: село Чайки, вул. Лобановського Києво-Святошинського району Київської області. Погоджено та введено в дію з 05 вересня 2014 року тарифи ТОВ «Зараз-1» на послуги з централізованого гарячого водопостачання та водовідведеня за наявності будинкових та квартирних засобів обліку, для споживачів, за адресою: село Чайки Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідно до Акта передачі житлового будинку № 17 по вул. Лобановського в с.Чайки Києво-Святошинського району Київської області від 01 липня 2015 року ТОВ «Зараз» передав, а ТОВ «Зараз-1» прийняло на обслуговування житловий будинок № 17, який розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського. До складу цілісного майнового комплексу (будови), що передається на обслуговування, входять: сходові клітини, коридори, підвали, дах, ліфти з ліфтовими шахтами та машинними приміщеннями з обладнанням та пристроями, каналізаційні, водостічні труби, стояки, індивідуальні теплові пункти, благоустрій будинку.

З викладеного вбачається, що надавачем та виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території за адресою: село Чайки Києво-Святошинського району Київської області, та безпосередньо надавачем та виконавцем послуг по будинку № 17, в якому розташована квартира відповідача було ТОВ «Зараз-1».

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ТОВ «Зараз-1» надавав відповідачу ОСОБА_2 для підпису екземпляр договору про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. Однак відповідач ОСОБА_2 відмовився від підписання відповідного договору.

До матеріалів справи долучена заява ОСОБА_2 від 22 серпня 2015 року, яка адресована директору ТОВ «Зараз», в якій сам ОСОБА_2 зазначив про те, що «у період з 10 по 20 серпня 2015 року він отримав від ТОВ «Зараз» листа за № 199, датованого 01 липня 2015 року, в якому зазначалось, що в його будинку «буде» змінено виконавця послуг з утримання будинку з 01 липня 2015 року. Однак його не повідомлено ким і коли прийнято рішення про зміну управителя у його будинку. Він такого рішення не приймав, про прийняття такого рішення іншими співвласниками будинку йому не відомо».

Відповідач стверджував, що на даний час є дійсним укладений між ним та ТОВ «Зараз» договір № 118 про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території від 26 травня 2014 року. На підставі вказаного договору він оплачував надані йому комунальні послуги та на підтвердження даної обставини надав платіжні доручення від 18 листопада 2015 року, 13 грудня 2015 року, 24 січня 2016 року, 27 березня 2016 року, 22 вересня 2015 року, 14 жовтня 2015 року, 13 грудня 2015 року, 27 березня 2016 року, які підтверджують сплату ним комунальних послуг.

Також відповідачем ОСОБА_2 було надано Додатковий договір № 1 від 01 березня 2016 року до договору № 118 від 26 травня 2014 року, укладений між ТОВ «Зараз» та ОСОБА_2, відповідно до умов якого сторони дійшли згоди та розірвали договір про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території № 118 від 26 травня 2015 року з 01 березня 2016 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19, п. 1 ч. 3 ст. 20, п. 3 ч. 2 ст. 21, п.п. 4, 13 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками сфери житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання його виконання згідно з типовим договором. Істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги та відповідальність сторін і штрафні санкції за невиконання умов договору. Споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, лише в разі його підготовки виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Однак слід зазначити, що вказаний обовязок відповідає зустрічному обовязку виконавця, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до п. 1.3 Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25 квітня 2005 року № 60, виконавцем житлово-комунальних послуг може бути субєкт господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг та який може забезпечити виконання обовязків, визначених у ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якими, зокрема, є підготовка та укладення із споживачем договору на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно рішення виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 188 від 29 липня 2015 року внесено зміни до переліку будинків, які знаходяться на обслуговуванні ТОВ «Зараз», та виключено з переліку будинків будинок під № 17.

Рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 240 від 05 вересня 2014 року «Про визнання ТОВ «Зараз-1» надавачем та виконавцем послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території ЖК «Чайка» за адресою: село Чайки, вул. Лобановського, Києво-Святошинського району, Київської області» погоджено тарифи: - на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території; - на послуги з централізованого гарячого водопостачання та водовідведення».

Разом з тим, слід зазначити, що відповідач ОСОБА_2 був повідомлений про зміну надавача та виконавця житлово-комунальних послуг по будинку № 17, в якому знаходиться квартира № 89, власником якої є ОСОБА_2, що свідчить із заяв, з якими він звертався до ТОВ «Зараз» та ТОВ «Зараз-1», копії яких долучені до матеріалів справи.

Так, у своїй заяві від 16 грудня 2015 року, ОСОБА_2 звертався до директора ТОВ «Зараз» і просив «вказати причину відключення ТОВ «Зараз-1» його квартири від електропостачання 25 листопада 2015 року, надати йому завірені копії документів, що стали підставою відключення його квартири від електропостачання, а також відповідні акти або інші документи, якими фіксувався факт відключення квартири від електропостачання та повідомляли і попереджали його про це».

З викладеного вбачається, що відповідач ОСОБА_2 був обізнаний про те, що станом на грудень 2015 року надання та виконання житлово-комунальних послуг здійснюється позивачем ТОВ «Зараз-1».

Тарифи на житлово-комунальні послуги затверджені рішеннями виконавчого комітету Петропавлівського-Брщагівської сільської ради № 240 від 05 вересня 2014 року.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтвердив, що на даний час він користується житлово-комунальними послугами по квартирі АДРЕСА_2 та сплачує їх вартість на розрахунковий рахунок ТОВ «Зараз», яка на його думку є надавачем та виконавцем таких послуг.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач ТОВ «Зараз-1» зазначив, що з 01 липня 2015 року будинок № 17, в якому розташована квартира відповідача був переданий на обслуговування від ТОВ «Зараз» до ТОВ «Зараз-1», що підтверджується актом передачі житлового будинку № 17 по вул. Лобановського в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області. Також позивач зазначив, що ОСОБА_2 надавалися два екземпляри договору про надання житлово-комунальних послуг, однак вони не були підписані ним.

Станом на 31 грудня 2015 року заборгованість ОСОБА_2 перед ТОВ «Зараз-1» становить 4 205 грн. 01 коп., яка складається із заборгованості за надані послуги з утримання будинку, нараховану за період з липня 2015 року по 15 грудня у розмірі 2 188 грн. 92 коп., за опалення нараховану за період з жовтня 2015 року по грудень 2015 року у розмірі 1 074 грн. 42 коп., нараховані 3 % річних за період з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 49 грн. 35 коп., пені 831 грн. 85 коп..

Посилання відповідача, що він належним чином оплачував надані йому комунальні послуги на рахунок ТОВ «Зараз» не можуть братися до уваги, оскільки відповідач будучи повідомлений про зміну надавача та виконавця таких послуг продовжував сплачувати їх на розрахункові рахунки ТОВ «Зараз», який вже не надавав такі послуги.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг.

Слід зазначити, що відповідач визнавав, що користувався наданими послугами ТОВ «Зараз-1», а отже погоджувався на умови договору.

Щодо доводів апеляційної скарги, то вони не містять жодних доказів які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції судового рішення.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2016 року залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: