Справа № 307/2485/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

23 березня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої Боднар О.В.,

суддів Кеміня М.П., Джуги С.Д.,

за участю секретаря Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду від 04 лютого 2016 року справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції ОСОБА_2, -

у с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року та у січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргами на дії та бездіяльність головного державного виконавця відділу ДВС Тячівського РУЮ у виконавчому провадженні № 49683862.

Ухвалою Тячівського районного суду від 02 лютого 2016 року (а.с. 25-26) справи за скаргами ОСОБА_1, заінтересовані особи: головний державний виконавець відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції ОСОБА_2, ОСОБА_3, на дії і бездіяльність посадової особи органу ДВС, вчинені під час виконання судового рішення (справа № 307/2485/13-ц, провадження № 4-с/307/4/16), (справа № 307/2485/13-ц, провадження № 4-с/307/5/16), (справа № 307/2485/13-ц, провадження № 4-с/307/7/16) обєднано в одно провадження та присвоєно один номер (справа № 307/2485/13-ц, провадження № 4-с/307/4/16).

У своїх скаргах ОСОБА_1 просила:

- визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції у виконавчому провадженні № 49683862, яка мала місце 18 грудня 2015 року та полягає у незясуванні державним виконавцем обставин, зокрема, що ОСОБА_3 18 грудня 2015 року до заяви про предявлення виконавчого документу до виконання не додав виконавчого документу, стягувачем у якому було б зазначено саме його; неприйнятті державним виконавцем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 від 18 грудня 2015 року про предявлення виконавчого документа до виконання;

- визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця, яка мала місце 29 грудня 2015 року та полягає у незясуванні поважності причин невиконання нею рішення суду у строки, встановлені ч.2 ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження», та незясуванні особи стягувача;

- визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця відділу ДВС Тячівського РУЮ про відкриття виконавчого провадження від 18 грудня 2015 року та від 11 січня 2016 року про зміну назви сторони виконавчого провадження;

- зобовязати головного державного виконавця відділу ДВС Тячівського РУЮ винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого Тячівським районним судом 17 березня 2014 року у справі № 307/2485/13-ц;

- визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського РУЮ, які полягають у винесенні 18 грудня 2015 року постанови про відкриття виконавчого провадження; накладенні на неї 29 грудня 2015 року штрафу у розмірі 170,00 грн.; зміні 11 січня 2016 року назви стягувача у виконавчому провадженні, а саме у зміні його прізвища з «Шпілка» на «Шпілька».

В обґрунтування скарги зазначала, що позивачем у справі на виконання рішення у якій видано виконавчий лист, звертався ОСОБА_3, із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання цього виконавчого листа до відділу ДВС звернувся також ОСОБА_3, проте стягувачем у виконавчому листі зазначено ОСОБА_3, тобто іншу особу. Вважає, що за таких обставин, державний виконавець зобовязаний був відмовити у відкритті виконавчого провадження на підставі п.2 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

Накладаючи штраф, державний виконавець не зясував причину невиконання нею судового рішення, якою було зазначення в постанові про накладення штрафу неіснуючої особи ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1.

Змінюючи назву сторони виконавчого провадження, державний виконавець порушив вимоги ч.5 ст.8 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки стягувач своє прізвище не змінював. Виправлення апеляційним судом Закарпатської області описки у прізвищі стягувача із «Шпілка» на «Шпільку» не є зміною стягувачем власного прізвища.

Ухвалою Тячівського районного суду від 04 лютого 2016 року (а.с.64-70) в задоволенні скарг ОСОБА_1, заінтересована особа: головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції ОСОБА_2, ОСОБА_3, на дії та бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби, вчинені під час виконання судового рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі (а.с. 79-80) ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Тячівського районного суду від 04 лютого 2016 року у справі № 307/2485/13-ц (провадження № 4-с/307/4/16) і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначає, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, а саме: ст.158 та п.1 ч.1 ст.169 ЦПК України, оскільки їй не було повідомлено, що 04 лютого 2016 року в судовому засіданні розглядатимуться всі три скарги, оскільки вони обєднані в одне провадження.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом за відсутності сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 90-93).

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судовий контроль за виконанням судових рішень регулюється розділом сьомим ЦПК України.

Згідно із ч.1 ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби не можуть зявитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників (ч.ч. 1, 2 ст.386 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи розгляд справи за скаргою ОСОБА_1, поданою нею у грудні 2015 року (провадження № 4-с/307/26/15), було призначено на 29 грудня 2015 року, про що було повідомлено стягувача, боржника та представника державної виконавчої служби (а.с. 6-11). У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, розгляд скарги було відкладено на 26 січня 2016 року, про що належним чином повідомлено учасників (а.с. 12-16).

У заяві від 22 січня 2016 року (а.с. 17) ОСОБА_1 просить суд розглядати справу за її відсутності.

Про відкладення розгляду справи на 02 лютого 2016 року було повідомлено ОСОБА_1, що підтверджується матеріалами справи та зазначається останньою в апеляційній скарзі (а.с. 22).

02 лютого 2016 року всі три скарги ОСОБА_1 були обєднані в одне провадження.

Про розгляд скарг, поданих ОСОБА_1 у січні 2016 року, призназначений на 27 січня та 02 лютого 2016 року, останню було повідомлено належним чином, про що свідчить підпис у наявних у матеріалах справи повідомленнях про вручення поштових відправлень (провадження № 4-с/307/7/16, а.с. 11; провадження № 4-с/307/5/16, а.с. 8, 16).

За таких обставин, доводи ОСОБА_1 про порушення судом норм процесуального права є безпідставними. Крім того, як уже зазначалося, розгляд скарг на дії та бездіяльність державного виконавця регулюються ст.386 ЦПК України.

При розгляді справи суд першої інстанції, повно та всебічно дослідив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарг ОСОБА_1, оскільки оскаржувані рішення, дії та бездіяльність були прийняті або вчинені головним державним виконавцем Крегулом І.І. відповідно до закону, в межах його повноважень, і права чи свободи ОСОБА_1 не були порушені.

Крім того, в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, проте, відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або змін рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Інших доводів, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 383, 386 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Тячівського районного суду від 04 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6