Справа № 489/5121/16-ц
Номер провадження 2-о/489/151/16
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

18 жовтня 2016 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Кокорєв В. В., розглянувши матеріали заяви за вх. № 22627/16-Вх

за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення,

заявник: ОСОБА_1,

встановив

Заявником подано до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, в порядку, встановленому ЦПК України, в т. ч. шляхом пред'явлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам ст. ст. 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору (ч. 5 ст. 119 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою заяви окремого провадження, судовий збір становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 275,60 грн.

Як вбачається зі змісту заяви, заявник вказує, що він звільнений від сплати судового збору на пісдтаві п. 16 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір".

Проте з такими твердженнями заявника погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно з п. 16 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - за подання позовів щодо спорів, повязаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

В даному випадку, станом на момент звернення до суду заявник не отримав статусу особи на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Крім того, звернення заявника до суду з вказаною заявою пов'язано зі встановленням факту його безпосередньої участі в проведенні антитерористичної операції, а не надання йому статусу учасника бойових дій.

Як зазначив сам заявник, з вказаною заявою він звернувся до суду для подальшого його звернення з питанням надання статусу учасника бойових дій.

Отже, на час звернення заявника до суду, він не підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п. 16 ст. 5 вище вказаного Закону.

Таким чином, заявником не надано доказів сплати судового збору в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суддя дійшов висновку про те, що заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя

ухвалив

Залишити без руху заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник: ОСОБА_1.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, а саме п'ять днів з дня отримання заявником копії ухвали. В зазначений строк заявнику необхідно надати суду документ про сплату судового збору в повному обсязі, тобто про сплату 275,60 грн.

В разі невиконання цих вимог у визначений строк, заява буде вважатись неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом п'яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Кокорєв