РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2016 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес-клуб Лідер до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення коштів та позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес-клуб Лідер, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ Бізнес-клуб Лідер звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення коштів.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 11.01.2014 року між ТОВ Бізнес-клуб Лідер та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення, загальною площею 70,3 м2, що розташоване за адресою: м. Кременчук, вул. Пролетарська, 11. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 ОСОБА_1, не маючи реального наміру вступати в договірні стосунки, навмисно ввів позивача в оману, показавши фіктивну квитанцію на підтвердження перерахування позивачу коштів за передане приміщення в сумі 53 500 грн. Також він свідомо замовчав ту обставину, що спірне приміщення коштує набагато більше ніж 53 500 грн., як визначив оцінювач ОСОБА_5

Позивач, будучи впевненим, що ОСОБА_1 належним чином сплатив покупну ціну, підписав договір та виконав взяті на себе зобовязання за договором. При укладенні договору приватний нотаріус ОСОБА_4 належним чином не перевірив обставину щодо оплати вартості нерухомого майна, що призвело до укладення незаконного договору та завдання позивачу збитків.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: м. Кременчук, вул. Пролетарська, 11, укладений 11.01.2014 року та посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4; визнати за ним право власності на вбудоване нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: м. Кременчук, вул. Пролетарська, 11; витребувати вказане приміщення з чужого незаконного володіння ОСОБА_3; стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_5 та приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 в солідарному порядку збитки в сумі 10 700 грн.

ОСОБА_3, як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, звернувся до суду з позовом до ТОВ Бізнес-клуб Лідер, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності.

Свої вимоги обґрунтував тим, що він є добросовісним набувачем вбудованого нежитлового приміщення загальною площею 70,3 м2, що розташоване за адресою: м. Кременчук, вул. Пролетарська, 11 придбаного у ОСОБА_1О за договором купівлі-продажу від 06.03.2014 року. Вважає, що договір купівлі-продажу, укладений між ТОВ Бізнес-клуб Лідер та ОСОБА_1, а також договір купівлі-продажу, укладений між ним та ОСОБА_1 є законними, направленими на реальне настання правових наслідків. Оскільки ТОВ Бізнес-клуб Лідер не визнає його права власності на спірне приміщення, просив суд визнати його право власності на вбудоване нежитлове приміщення, загальною площею 70,3 м2, що розташоване за адресою: м. Кременчук, вул.. Пролетарська, 11, в позові ТОВ Бізнес-клуб Лідер - відмовити.

Представник позивача ТОВ Бізнес-клуб Лідер ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. В задоволенні позову ОСОБА_3 просив відмовити в повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_7 вважав, що позов ТОВ Бізнес-клуб Лідер не підлягає задоволенню. Проти задоволення позову ОСОБА_3 не заперечував.

Представник відповідача за позовом ТОВ Бізнес-клуб Лідер ОСОБА_3 - ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову ТОВ Бізнес-клуб Лідер. Підтримав позов ОСОБА_3 про визнання права власності.

Відповідач приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_9 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Третя особа Кременчуцьке міське управління юстиції в судове засідання не зявилася, надала суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

Третя особа ОСОБА_10 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.01.2014 року між ТОВ Бізнес-клуб Лідер та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення, загальною площею 70,3 м2, що розташоване за адресою: м. Кременчук, вул. Пролетарська, 11.

Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору, продаж зазначеного обєкта нерухомості проведено за домовленістю сторін за 53 500 грн. Зазначену в цьому договорі ціну продажу продавець вважає вигідною для себе, її розмір не пов'язаний зі збігом тяжких для продавця обставин і повністю його задовольняє. Сторони зазначили, що вони обізнані стосовно рівня ринкових цін на аналогічні обєкти нерухомого майна; за їх розсудом визначена в цьому договорі вартість обєкта нерухомості є справедливою і відповідає його дійсній вартості.

Договір був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4

06.03.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення, загальною площею 70,3 м2, що розташоване за адресою: м. Кременчук, вул. Пролетарська, 11.

Відповідно до п. 2.1 договору продаж нерухомого майна здійснено за 625 951,00 грн.

Вищевказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_9

На момент розгляду справи судом, право власності ОСОБА_3 на вбудоване нежитлове приміщення, загальною площею 70,3 м2, що розташоване за адресою: м. Кременчук, вул. Пролетарська, 11 зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер запису про право власності 4893204.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення від 11.01.2014 року, позивач ТОВ Бізнес-клуб Лідер посилався на обман з боку покупця, який, зокрема, виразився у складанні фальшивої квитанції про оплату вартості зазначеного приміщення, що мало вирішальне значення для підписання договору позивачем. Однак вказані доводи позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

ТОВ Бізнес-клуб Лідер не надав суду доказів, які б підтверджували факт підробки ОСОБА_1 квитанції про оплату 53 500 грн. на момент укладення спірного договору.

Судом встановлено, що оплата обєкту нерухомості була здійснена ОСОБА_1 19.06.2014 року згідно квитанції № 28 (т.5 а.с. 36). Вказане також підтверджується довідкою ПАТ КБ «Надра» за № 1-10-12792 від 25.05.2015 року та меморіальним ордером № М2J433D291 від 19.06.2014 року (т.5 а.с. 173-174).

Крім того, у договорі сторонами не обумовлено строки оплати обєкту нерухомості і немає посилань на те, що на момент підписання договору покупець повинен був сплатити продавцю вартість майна.

Таким чином, оплата вартості майна після підписання договору 11.01.2014 року не суперечить його умовам і не підтверджує факт обману продавця з боку покупця.

Ще одним доводом на обгрунтування обману з боку покупця, позивач вважає здійснення продажу майна за ціною, яка не відповідає дійсній вартості спірного майна внаслідок домовленості між ОСОБА_1 та оцінювачем ОСОБА_5

Вказані доводи позивача суд вважає безпідставними, оскільки звіт про оцінку спірного майна був виконаний на замовлення ТОВ Бізнес-клуб Лідер СПД-ФО ОСОБА_5 26.10.2013 року задовго до укладення спірного договору 11.01.2014 року.

Крім того, зі змісту договору вбачається, що зазначену в цьому договорі ціну продажу продавець вважає вигідною для себе, її розмір не пов'язаний зі збігом тяжких для продавця обставин і повністю його задовольняє. Сторони зазначили, що вони обізнані стосовно рівня ринкових цін на аналогічні обєкти нерухомого майна; за їх розсудом визначена в цьому договорі вартість обєкта нерухомості є справедливою і відповідає його дійсній вартості (п. п. 2.1 2.2. договору).

Отже, позивачем не надано доказів введення його в оману ОСОБА_1 щодо ціни нерухомого майна.

Згідно зі статтею 3 ЦК України, однією з засад цивільного законодавства є свобода договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Ч.1 ст. 230 ЦК України передбачено, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст.229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 року №9 роз'яснено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Всупереч вказаним положенням, звертаючись з позовом про визнання договору купівлі-продажу, укладеного 11.01.2014 року недійсним з посиланням, що він укладений під впливом обману, позивач не надав суду доказів того, що в момент вчинення вказаного правочину відповідач навмисно ввів його в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину.

Поряд з цим, як вбачається з оспорюваного договору, при його укладенні позивач був ознайомлений з його змістом та погодився з його умовами, що підтверджується підписом позивача на договорі.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, проаналізувавши досліджені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ Бізнес-клуб Лідер про визнання договору купівлі-продажу від 11.01.2014 року недійсним не підлягають задоволенню.

Оскільки позовні вимоги про визнання за ТОВ Бізнес-клуб Лідер права власності на вбудоване нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: м. Кременчук, вул. Пролетарська, 11; витребування цього приміщення з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 та стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_5 та приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 в солідарному порядку збитків в сумі 10 700 грн. є похідними від вимог про визнання договору недійсним, тому позов в цій частині також задоволенню не підлягає.

Вирішуючи спір за позовом ОСОБА_3 суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року за № 9 роз'яснено, що позов про визнання права власності на майно(ст. 392 ЦК України) є належним способом захисту, якщо позивач вимагає залишення у нього майна, відчуженого третьою особою за договором, учасником якого він не був, і це майно ще не вибуло з його володіння.

Згідно ст.182 ЦК України право власності на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності здійснюється на підставі правовстановлюючих документів, зокрема, договорів, укладених у порядку, встановленому законом, інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Таким чином, правовстановлюючий документ на вбудоване нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: м. Кременчук, вул. Пролетарська, 11, яким є договір купівлі-продажу від 06.03.2014 року, існує, є чинним, не втрачався, право власності ОСОБА_3 на спірний обєкт нерухомості зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер запису про право власності 4893204. Ці обставини ніким із сторін не оспорюються, та підтверджуються інформаційною довідкою з Реєстру права власності на нерухоме майно. Договір купівлі-продажу від 06.03.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, державна реєстрація права власності на майно не визнавались недійсними, не скасовувались, є діючими, законними.

За таких обставин, на думку суду, відсутні правові підстави для визнання права власності на вбудоване нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: м. Кременчук, вул. Пролетарська, 11 за ОСОБА_3

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України , суд ,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес-клуб Лідер до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення коштів відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес-клуб Лідер, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: