Справа № 333/557/16-ц
Пр. № 2/333/933/16
12 травня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого-судді Наумова І.Й.
при секретарі Кунець В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком №191 по вул. Чапаєва в м. Запоріжжя. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.06.2015 року та ОСОБА_3 з Державного реєстру речових прав на майно про реєстрацію права власності №39624921 від 24.06.2015 року вона є власником 1/3 частки житлового будинку розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чапаєва, 191, після померлого сина ОСОБА_4. Інша частка будинку по 1/3 частини належать онукам позивачки ОСОБА_5 та ОСОБА_5 Крістіні Андріївні.
Відповідач ОСОБА_2 є колишньою невісткою позивача, яка перебувала шлюбі з її сином ОСОБА_4. та від якого мали двох дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03.06.2011 року шлюб між сторонами розірвано.
17.11.2014 року син позивача ОСОБА_4 помер. Позивач отримала спадщину після померлого сина у вигляді 1/3 частки житлового будинку №191 по вул. Чапаєва в м. Запоріжжя, яка належала померлому ОСОБА_4 за заповітом після померлої бабусі ОСОБА_7. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2015 року відповідача ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у звязку з ухилянням від виконання батьківських обовязків відносно дітей, зловживанням спиртними напоями.
25.12.2015 року Розпорядженням голови районної адміністрації ЗМР по Комунарському району №625р позивача ОСОБА_1 призначено піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_5. Неповнолітня ОСОБА_6 на теперішній час проживає з піклувальником - бабусею ОСОБА_8. Позивач ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_5 зареєстровані та проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, але фактично не проживає, зловживає спиртними напоями, не приймає участі в утриманні будинку. Реєстрація відповідача в будинку, який належить позивачу ОСОБА_1, є перешкодою у розпорядженні власністю, створює для неї певні зобовязання стосовно сплати житлово-комунальних послуг та обтяження прав щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном, у звязку з чим позивач змушена звернутися за захистом своїх законних прав до суду.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, заяв та клопотань до суду не надавала.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, та на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивачів, ухвалити заочне рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.06.2015 року (а.с. 4) та ОСОБА_3 з Державного реєстру речових прав на майно про реєстрацію права власності №39624921 від 24.06.2015 року (а.с.5) позивач ОСОБА_1 є власником 1/3 частки житлового будинку розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чапаєва, 191, після померлого сина ОСОБА_4. Інша частка будинку по 1/3 частини належать онукам позивачки ОСОБА_5 та ОСОБА_5 Крістіні Андріївні.
Відповідач ОСОБА_2 є колишньою невісткою позивача, яка перебувала шлюбі з її сином ОСОБА_4. та від якого вони мали двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03.06.2011 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.3).
17.11.2014 року син позивача, ОСОБА_4, помер (а.с.8). Позивач отримала спадщину після померлого сина у вигляді 1/3 частки житлового будинку №191 по вул. Чапаєва в м. Запоріжжя, яка належала померлому ОСОБА_4 за заповітом після померлої бабусі ОСОБА_7 (а.с.35).
Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2015 року відповідача ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у звязку з ухиленням від виконання батьківських обовязків відносно дітей, зловживанням спиртними напоями (а.с.9-10).
25.12.2015 року Розпорядженням голови районної адміністрації ЗМР по Комунарському району №625р позивача ОСОБА_1 призначено піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_5. Неповнолітня ОСОБА_6 на теперішній час проживає з піклувальником бабусею ОСОБА_8.(а.с.12).
Позивач ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.21).
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується Довідкою з Відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області Вх.№4282/16 від 17.02.2016 року (а.с.44).
Згідно Довідки квартального комітету №13 по вул. Чапаєва в м. Запоріжжя №248 від 11.05.2016 року ОСОБА_2 зареєстрована, але більше двох років не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 191.
Згідно пояснень позивача в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, але фактично не проживає, зловживає спиртними напоями, не приймає участі в утриманні будинку.
Згідно пояснень допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 сусіда позивача, відповідач ОСОБА_2 після смерті чоловіка, більше 2 років не мешкає за місцем реєстрації.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною першою статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно зі ст. 155 ЖК України житлові будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування житловим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником частки житлового будинку №191 по вул. Чапаєва в м. Запоріжжя, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована, але не проживає в будинку тривалий час, суд дійшов висновку про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 321, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57, 58, 60, 169, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 у здійсненні права власності на житловий будинок №191 по вул. Чапаєва в м. Запоріжжя, визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 такою, що втратила право користування житловим будинком №191 по вул. Чапаєва в м. Запоріжжя.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя І.Й. Наумова