Ухвала

іменем україни

10 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до членів правління Садівничого товариства «Озерне»: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 09 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 25 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням правління Садівничого товариства «Озерне» (далі - СТ «Озерне») від 22 серпня 2011 року № 14 його дачу було відключено від електропостачання. На підставі рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 29 серпня 2012 року електропостачання до його дачі відновлено 15 січня 2013 року. Зазначив, що внаслідок відключення від електропостачання він змушений був зігріватися за допомогою керосинової лампи та поставити собі сонячну батарею. Крім того, будучи приватним підприємцем та працюючи в мережі Інтернет, він протягом 15 місяців був позбавлений можливості працювати, у зв'язку з чим просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 18 тис. грн на відшкодування майнової шкоди. Також, посилаючись на те, що з вини членів правління СТ «Озерне» йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, порушенні нормальних життєвих зв'язків внаслідок відсутності електропостачання протягом 15 місяців та прикладенні додаткових зусиль для організації свого життя, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 18 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 09 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 25 квітня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 18 270 грн на відшкодування майнової шкоди та 18 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 2 ст. 335 ЦПК України касаційний суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною 2 ст. 337 ЦПК України передбачено, що не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Судом установлено, що позивач є членом СТ «Озерне», йому належить декілька садових ділянок, які приєднані до електромережі садівничого товариства.

На підставі постанови правління СТ «Озерне» від 22 жовтня 2011 року позивача відключено від електропостачання.

Згідно зі статутом СТ «Озерне» правління товариства вибирається загальними зборами товариства для керівництва роботою в період між загальними зборами і не несе відповідальності зі спірних правовідносин, які виникають між садівничим товариством та його членами або іншими особами.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 29 серпня 2012 року вищезазначену постанову скасовано в частині, що стала підставою для відключення позивача від електропостачання.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач зазначав, що внаслідок неправомірних дій членів правління СТ «Озерне» він протягом тривалого часу був відключений від електропостачання, що спричинило йому матеріальну та моральну шкоду.

За правилами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, виходив із недоведеності та необґрунтованості заявлених позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту завдання йому відповідачами майнової та моральної шкоди.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд правильно виходив із відсутності підстав для стягнення солідарно із визначених позивачем відповідачів, грошових коштів на відшкодування майнової та моральної шкоди. Так, суд правильно вважав, що члени правління СТ «Озерне»: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, здійснюють свої повноваження від імені юридичної особи - СТ «Озерне», а тому вони є неналежними відповідачами і не можуть нести перед позивачем цивільно-правову відповідальність із відшкодування шкоди; вимог до СТ «Озерне», яке є належним відповідачем у справі, не заявлено.

Такі висновки є правильними, законними та обґрунтованими, узгоджуються із вищевказаними нормами процесуального права та відповідають матеріалам справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи про порушення судами вимог ст. ст. 3, 5 ЦПК України щодо обов'язку суду захищати всіх учасників процесу на правах рівності; порушення положень ст. 39 ЦПК України, оскільки суд не допитав членів правління як свідків, не призвели до неправильного вирішення справи.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Вимоги прохальної частини касаційної скарги позивача про стягнення солідарно з відповідачів на його користь 18 270 грн на відшкодування майнової шкоди виходять за межі позовних вимог у частині 270 грн, заявлених у суді першої інстанції, оскільки позивач просив стягнути 18 тис. грн на відшкодування майнової шкоди.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 09 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 25 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

А.О.Леванчук

А.В.Маляренко