Справа № 569/9328/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючого-судді Бучко Т.М.
секретар Соломон О.М.
з участю представника позивача Мовчуна А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом Рівненської міської ради до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою м.Рівне, вул..Д.Галицького, 25 шляхом знесення розплідника собак.
В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_2 на території ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод», яка знаходиться по АДРЕСА_1, влаштував розплідник собак. Земельна ділянка перебуває у комунальній власності, так як рішенням міської ради договір оренди, укладений між ВАТ «Рівненський радіотехнічний завод» та Рівненською міською радою, розірваний в 2014 році.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та з аналогічних підстав. Пояснив, що відповідач являється директором ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод», який нині перебуває в стані ліквідації. На території заводу відповідач встановив огорожу на частині земельної ділянки та утримує на ній собак породи тибетський мастиф. Мешканці прилеглих будинків неодноразово скаржилися та продовжують скаржитися в міську раду на перевищення рівня шуму через постійний гавкіт собак, на потенційну загрозу для них та їхніх дітей, яку несе в собі розташування розплідника собак поблизу житлових будинків. Більше того, вже був випадок нападу однієї із собак відповідача на мешканця міста. Заклики контролюючих органів, органів влади та громадськості відповідач ігнорує, на територію розплідника нікого не допускає, перевірити рівень безпеки для оточуючих, розміри зайнятої земельної ділянки чи наявність будь-яких документів неможливо. До органів місцевого самоврядування із заявою про надання земельної ділянки у користування відповідач не звертався. Просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.
Відповідно до ст.224 ЦПК України за згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно із ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ( ст.321 ЦК України ).
Статтею 391 ЦК України встановлено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Земельна ділянка по АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності Рівненської міської ради, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.
У відповідності до ст.83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі земельні ділянки в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.
Пункт «б» частини 1 статті 80 Земельного кодексу України суб'єктами права комунальної власності визначає територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
Згідно із п.5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до положень ст.12, 116, 118, 122-126 Земельного кодексу України право розпорядження земельними ділянками комунальної власності надано виключно органам місцевого самоврядування у порядку, передбаченому законом.
За положеннями ч.1 ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування ( оренду ) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Згідно із ст.125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі ( на місцевості ), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.
У відповідності до ст.126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.
Рівненською міською радою рішення про передачу ОСОБА_2 земельної ділянки по АДРЕСА_1 у власність чи користування для розміщення розплідника собак не приймалося. Докази про наявність у відповідача правовстановлюючих документів за земельну ділянку чи вчинених правочинів щодо неї у суду відсутні.
Таким чином, судом встановлено самовільне використання відповідачем земельної ділянки, на якій розміщений розплідник собак, що знаходиться по АДРЕСА_1.
Згідно із частинами першою-третьою статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених під час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель та споруд, здійснюється за раунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду.
Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
Самовільне, без оформлення права власності або користування, користування відповідачем земельною ділянкою, на якій розташований розплідник собак, порушує інтереси територіальної громади в особі Рівненської міської ради у вигляді обмеження повноважень щодо можливості розпорядження вказаною земельною ділянкою та використання її для суспільних потреб всіх членів громади. Крім того, як вбачається з повідомлення ДУ «Рівненський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України» № Ко-28/3 від 12 вересня 2016 року, під час дослідження рівні шуму в приміщеннях Міжнародного економіко-гуманітарного університету імені академіка Степана Демянчука, спричинених діяльністю розплідника собак, який розміщений на території ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» встановлено порушення вимог ст.19, 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», ст.21 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», СН 3077-84 «Санитарные нормы допустимого шума в помещениях жилых и общественных зданий и на территории жилой застройки», ДБН В.1.1-31:2013 «Захист територій, будинків і споруд від шуму».
Враховуючи, що ОСОБА_2 не звертався у встановленому законом порядку до органів самоврядування із заявою про надання йому у користування ( оренду ) земельної ділянки для розміщення розплідника собак, відповідач зобов'язаний звільнити самовільно зайняту ним земельну ділянку по АДРЕСА_1, що належить до земель запасу Рівненської міської ради, та привести її у придатний для використання стан шляхом знесення розплідника собак.
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.
У відповідності до правил ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на оплату судового збору.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 88, 212-215, 24-226 ЦПК України, ст.391 ЦК України, ст.152, 212 ЗК України, суд
Позов Рівненської міської ради до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки - задовольнити.
Зобов'язати ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою : АДРЕСА_1 шляхом знесення розплідника собак.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Рівненської міської ради 551 грн. 20 коп. у відшкодування судових витрат.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Рівненського міського суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :