Справа № 627/638/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючий суддя Остапов М.О.,

з участю секретаря - Вюнник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

До Краснокутського районного суду Харківської області 22.05.2015 року звернувся позивач з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В своїй заяві позивач вказав, що 31.10.2014 року о 09 год. 30 хв., в смт. Краснокутськ Краснокутського району Харківської області по вул. Леніна гр. ОСОБА_2 керуючи автомобілем ЗАЗ 110307 д.н.з. АХ 3466АВ перед початком руху та зміною напрямку руху не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 211040ЗНГ д.н.з АХ8388СН завдавши при цьому матеріальні збитки, крім того, 31.10.2014 року о 09 год. 30 хв., в смт. Краснокутськ Краснокутського району Харківської області по вул. Леніна гр. ОСОБА_2 керуючи автомобілем ЗАЗ 110307 д.н.з. АХ 3466АВ та будучи причетним до ДТП залишив місце пригоди. При таких обставинах, ОСОБА_2 своїми діями, які полягають в керуванні транспортним засобом «ЗАЗ 110307», державний номерний знак НОМЕР_1 з порушенням правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів, завдана шкода автомобілю НОМЕР_2. Просить суд стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду, а також судові витрати.

В відкритому судовому засідання позивач представник позивача, що діяв на підставі довіреності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав їх задовольнити.

Відповідач та його представник, що діяв на підставі довіреності, у відкритому судовому засіданні проти задоволення позову заперечували.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно положень норм Цивільного Процесуального Кодексу України , щодо обов`язку суду розглядати справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі, пред`явлений позов розглядається виключно в межах заявлених вимог.

Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного Процесуального Кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.ст. 58, 59 Цивільного Процесуального Кодексу України належними є докази , які містять інформацію щодо предмета доказування . Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази , які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи 31.10.2014 року о 09 год. 30 хв., в смт. Краснокутськ Краснокутського району Харківської області по вул. Леніна гр. ОСОБА_2 керуючи автомобілем ЗАЗ 110307 д.н.з. АХ 3466АВ перед початком руху та зміною напрямку руху не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 211040ЗНГ д.н.з АХ8388СН завдавши при цьому матеріальні збитки, крім того, 31.10.2014 року о 09 год. 30 хв., в смт. Краснокутськ Краснокутського району Харківської області по вул. Леніна гр. ОСОБА_2 керуючи автомобілем ЗАЗ 110307 д.н.з. АХ 3466АВ та будучи причетним до ДТП залишив місце пригоди.

Постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року по справі № 627/1729/14-п, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124,122-4 КУпАП України.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю ВАЗ 211040ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_3, завдані механічні пошкодження.

Згідно заказу-наряду від 21.05.2015 року укладеного між ФОП «ОСОБА_3В.» та позивачем ОСОБА_1 розмір матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «ВАЗ 211040ЗНГ» державний номерний знак НОМЕР_4., в результаті його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді складає 3 300 грн.00 коп. Однак суд критично ставиться до даного доказу, оскільки позивач не надав до позову жодного документу, що б підтверджував вид діяльності ФОП «ОСОБА_3В.» пов'язаний з проведенням ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля. Також, представником позивача не було заявлено клопотання про проведення судової авто товарознавчої експертизи, висновком якої було б визначено розмір матеріальної шкоди, завданої позивачеві.

Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду.

У п. 3 Постанови від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними змінами та доповненнями, Пленум Верховного Суду України також роз'яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Позивачем визначено розмір моральної шкоди, яку він оцінює у 3000 грн., та обґрунтовує тим, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягає в пошкодженні транспортного засобу позивача, зазнав не мало переживань та страждань з приводу того, що особа яка пошкодила його майно та повинна відповідати за свої дії протягом більш як двох років не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки. Хвилювання та думки про те, як відновити позивачу свій транспортний засіб, тримали його у постійній нервовій та психологічній напрузі. Також, витрачав не мало часу на поїздки до станцій технічного обслуговування, органів судової влади та державної автомобільної інспекції з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, та особи винної в її заподіянні, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сімю та роботу.

З урахуванням наведеного, та враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні вимог, щодо стягнення моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 1166 Цивільного Кодексу України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода , завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.. 1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода , завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Беручи до уваги обґрунтування позивача з цього приводу, а також, що будь яке клопотання про призначення судової авто товарознавчої експертизи представником позивача заявлено не було , суд вважає що і в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи вище наведене, а також те, що позивачем по справі не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування заявлених вимог , керуючись ст.ст. 1- 11, 58, 59, 60, 61, 209, 212, 214 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1166 1168 Цивільного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити .

Судовий збір покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківській області в порядку ст.ст.291 296 ЦПК України шляхом подачі через Краснокутський районний суд в 10 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги .

Суддя: ОСОБА_4