Ухвала

іменем україни

14 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Журавель В.І., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання кредитного договору частково недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Донецької області від 10 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 26 червня 2008 року між ним та публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі банк») був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав йому кредит на придбання автомобіля в сумі 112 770 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22 %, строком повернення до 10 червня 2015 року. Зазначав, що відповідно до умов договору також встановлена щомісячна комісія в сумі

146 грн 60 коп. Обов'язок сплачувати комісію вважав несправедливою умовою договору та такою, що суперечить ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», тому є недійсною з моменту укладання договору.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд визнати частково недійсним вказаний кредитний договір.

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області

від 22 квітня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано умову договору споживчого кредиту від 26 червня 2008 року, укладеного між ОСОБА_4 та

ПАТ «ВіЕйБі банк», щодо обов'язку позичальника сплачувати щомісячну комісію у розмірі 146 грн 60 коп. недійсною з моменту укладання договору. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 10 грудня 2015 року заочне рішення міського суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що підстав, передбачених ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», для визнання кредитного договору недійсним, немає, так як всі умови договору узгоджені сторонами вільно і добровільно (ст. 3, 627, 628 ЦК України), а п. 1.3.1 договору передбачає плату комісійної винагороди, а не плату за обслуговування кредиту, який позивач підписав, попередньо ознайомившись з договором та погодившись з ним.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові № 6-1341 цс 15 від 2 грудня 2015 року, яка згідно зі

ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

О.В.Закропивний