РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2016 року Першотравневий районний суд Донецької області

У складі: головуючого -судді- ОСОБА_1

при секретарі - Орчелота І.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у с.м.т. Мангуш справу за позовом

Кредитної спілки «Можжливість» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом із наступних підстав :

21 січня 2014 р., між КС "Можливість" (далі позивач) та ОСОБА_2 (далі відповідач) був укладений договір кредиту № 39 (далі договір) на суму 2 500 гривень.

Відповідно до п. 2.З., 3.3. договору, відповідач брав на себе зобов'язання по сплаті суми кредиту та відсотків відповідно до графіку, що є невід'ємною частиною договору .Останній платіж ,відповідно до вказаного графіку, повинен бути здійснений 21.07.2015 р., але відповідач останній раз сплатив суму за графіком 17.02.2014 р. З цього часу платежів від нього не надходило.

Згідно з п. 3.7. договору, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

На 19.04.2016 р., заборгованість відповідача за договором кредиту № 39 від 21 01 2014 р складає 20 558,83 гривень, з яких 2 384,33 гривень основного боргу. 101,28 гривень відсотків, 18 073,22 грн. додаткових процентів.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 530 ЦПК України,якщо у зобов*язанні встановлений строк його виконання,то воно підлягає виконанню у цей строк.

Таким чином,позивач вимушений звернутися до суду, та просить суд : стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором кредиту № 39 від 21.01.2014р. в розмірі 20 558,83 гривень, з яких 2 384,33 гривень основного боргу, 101.28 гривень відсотків, 18 073,22 грн. додаткових процентів, а також судовий збір в розмірі 1378 гривень.

У судове засідання ,представник позивача,за дорученням, не з*явився,надав суду заяву в якій свої позовні вимоги підтримав і просить справу розглянути за його відсутності та про заочний розгляд справи.

Справу вирішено розглянути за відсутності представника позивача.

Відповідачка ОСОБА_2. у судове засідання не з*явилася, ,про слухання справи була повідомлена належним чином ,про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, яку вона отримала 30 квітня 2016 року,але відповідачка суд не повідомила про причини неявки у судове засідання.

Відповідно до ст.. 224 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд вирішив розглянути дану справу заочно,позивач проти заочного розгляду не заперечує.

Вимоги позивача підтверджуються:платіжним дорученням про сплату судового збору /а.с. 1/, розрахунком заборгованості/а.с. 4/, аналітичною відомістю по рахунку/а.с. 5/, договором кредиту №39/а.с. 6/, графіком розрахунків/а.с. 7/.

Відповідно до положення статті 1050 Цивільного Кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. Якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України ,підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов»язанням є право відношення, в яких одна сторона ( Відповідач) зобов»язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію ( передати майно,виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від Відповідача а виконання його обов»язку. Зобов»язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Суд, з урахуванням доказів, які є в матеріалах справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки дійсно між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір та відповідачем умови кредитного договору не виконуються,у зв*язку з чим відповідач зобов*язаний сплатити заборгованість по кредитному договору в сумі 20558 гривень 83 копійки. З відповідача на користь позивача треба стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.3-11,27,31, 57-66,79-89, 131, 212-215,224-226 ЦПК України, та ст.ст.11,509,525,526,610,1048,1050,1054ЦК України,суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором кредиту № 39 від 21.01.2014р. в розмірі 20 558 /двадцять тисяч п*ятьсот п*ятьдесят вісім/ гривень 83 копійки, з яких 2 384,33 гривень основного боргу, 101,28 гривень відсотків, 18 073,22 грн. додаткових процентів, а також судовий збір в розмірі 1378/одна тисяча триста сімдесять вісім/ гривень,а разом 21936/двадцять одну тисячу дев*ятьсот тридцять шість/гривень 83 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.Особи,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення ,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Донецької області у м.Маріуполі через Першотравневий районний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом ,що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.М.Топузова.