У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про повернення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що між ним та ОСОБА_2 13 травня 2014 року укладено договір позики, згідно якого відповідач позичила у нього грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн та зобов'язалася повернути до 01 червня 2014 року. Відповідач взяті на себе боргові зобов'язання не виконала.

На підставі наведеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь основний борг, проценти за користування коштами, 3 % річних від простроченої суми та інфляційні втрати.

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 липня 2016 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму боргу в розмірі 20 000,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 12 400,00 грн та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 950,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій з ухваленням нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, з урахуванням ст. ст. 1046, 1048, ч. 2 ст. 625 ЦК України виходив з того, що між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про повернення боргу за договором позики.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова