НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/996/16
№ 2/183/1221/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 10 серпня 1990 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі РАГС Новомосковського міськвиконкому Дніпропетровської області за актовим записом № 385, від якого неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили в січні 2002 року через втрату почуття любові та поваги один до одного, часті сварки. Подружжя з того часу проживає окремо, спільне господарство не веде. Просить не надавати строк на примирення. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу через органи ДРАЦС.

В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає.

При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом по справі встановлено факт, що 10 серпня 1990 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі РАГС Новомосковського міськвиконкому Дніпропетровської області за актовим записом № 385 /а.с.4/. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідач не бажає розривати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану.

Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаєморозуміння, сварки, втрата почуття любові та поваги один до одного, різні погляди на сімейне життя.

Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено.

Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя.

Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу.

Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «ОСОБА_1», яке вона не просить змінити на дошлюбне.

Керуючись ст. ст. 5-8, 10, 212, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112 СК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10 серпня 1990 року у Відділі РАГС Новомосковського міськвиконкому Дніпропетровської області за актовим записом № 385.

При здійсненні державної реєстрації розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов