Справа № 301/405/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" травня 2016 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючого судді Марковича І.І.

при секретарі Чеботарьовій Г.М.

з участю відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 «СК Альфа Страхування» звернувся до суду 04.03. 2016 року з даним позовом посилаючись на те, що 25 липня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 «СК «Альфа Страхування» був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1027080. Забезпечений транспортний засіб за полісом - «ГАЗ», державний № А09731АС. Як вбачається із п. 9 вказаного полісу, в графі «Зменшення пільговику (%)», вказано 50%, тобто поліс укладався на пільгових умовах, зі зменшенням розміру страхового платежу із застосуванням понижуючого коефіцієнту, на підставі п. 13.2. ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 26 листопада 2014 року в смт. Лоза, Іршавського району, Закарпатської області, мала місце дорожньо-транспортна пригода із участю автомобілів «Hyundai Sonata», державний № НОМЕР_1 (водій ОСОБА_5, власник ОСОБА_6) та «ГАЗ», державний № НОМЕР_2 (водій ОСОБА_1, власник ОСОБА_4). Після ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження в результаті чого завдано матеріальних збитків. Згідно вироку Іршавського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2015 року, відповідач є винним у скоєнні ДТП, що мала місце 26 листопада 2014 року. Отже, враховуючи те, що Відповідача, визнано винним в ДТП, і враховуючи те, що його цивільно-правова відповідальність, як водія забезпеченого транспортного засобу, застрахована у ОСОБА_3 «СК «Альфа Страхування», то в ОСОБА_3 «СК «Альфа Страхування» виник обов'язок по відшкодуванню завданих збитків в результаті ДТП потерпілій особі. Після вищезазначеної ДТП, страхова компанія потерпілого в ДТП, ОСОБА_3 «СК «УНІКА», звернулась до ОСОБА_3 «СК «Альфа Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування за збитки завдані в результаті ДТП, винним в якій є відповідач. ОСОБА_3 «СК «УНІКА» аргументувало своє звернення тим, що автомобіль потерпілого в ДТП був застрахований в ОСОБА_3 «СК «УНІКА» і отримав страхове відшкодування в цій компанії, відповідно, у ОСОБА_3 «СК «УНІКА» виникло право вимоги до відповідальної особи. ОСОБА_3 «СК «Альфа Страхування», на підставі зібраних документів по справі, враховуючи умови страхування, здійснила виплату страхового відшкодування на користь страхової компанії потерпілого в розмірі ліміту за полісом, що становить 50000,00 грн. Цей факт підтверджується, зокрема, страховим актом та платіжним дорученням № 7758. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ГАЗ», державний № А09731АС, була застрахована на пільгових умовах. Тобто, при укладенні полісу, ОСОБА_4, сплатила лише 50% страхового платежу на підставі п. 13.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно цієї ж статті, зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України. В даному ж випадку, автомобілем керувала інша особа, відповідач. Відповідно до п. 1 ст. 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з і порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Отже, в даному випадку є підстава для звернення до відповідача з регресним позовом про стягнення 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, оскільки відповідач є водієм забезпеченого транспортного засобу, не є особою, що належить до категорії пільговиків, та по даному полісу здійснено виплату відшкодування потерпілій особі 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, що становить: 25000,00 грн., які просять стягнути з відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 подав суду заперечення в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову на тій підставі, що позивачем було порушено ряд нормативно-правових актів, а саме позивач в своїх вимогах посилається на п. 1 ст.38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так в даній статті, зазначається виключний перелік підстав для подання регресної вимоги страховика до інших осіб. Але як страхувальником, так і відповідачем не було вчинено ніяких дій зазначених в вищевказаній статті. Відповідно до ст.ст. 20 ЗУ «Про страхування» та 988 ЦК України до обов'язків страховика належить «ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування», чого не було виконано представниками страховика, внаслідок чого і виникли данні суперечності. Позивач зазначає, що страховий поліс АІ/1027078 від 25.07.2014 р. укладений на пільгових умовах, в той же час в полісі не проведено коригування страхових сум, та в п. 9 даного полісу не зазначено, що він укладений на пільгових умовах). Тобто даний договір був укладений на загальних підставах. Крім цього, страховиком самовільно були внесенні зміни до полісу страхування.

Представник позивача ОСОБА_3 «СК Альфа Страхування» в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити з мотивів, що викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з мотивів, що викладені в запереченні на позовну заяву, просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що страховиком самовільно внесено зміни в в п.9 полісу в графу «зменшення пільговику (%) та вказано 50%. В оригіналі полісу вказаних коригуючих сум не зазначено.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено: 25 липня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 «СК «Альфа Страхування» був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1027080. Забезпечений транспортний засіб за полісом - «ГАЗ», державний № А09731АС.

26 листопада 2014 року в смт. Лоза, Іршавського району, Закарпатської області, мала місце дорожньо-транспортна пригода із участю автомобілів «Hyundai Sonata», державний № НОМЕР_1 (водій ОСОБА_5, власник ОСОБА_6) та «ГАЗ», державний № НОМЕР_2 (водій ОСОБА_1, власник ОСОБА_4).

Після ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження в результаті чого завдано матеріальних збитків. Згідно вироку Іршавського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2015 року, відповідач є винним у скоєнні ДТП, що мала місце 26 листопада 2014 року. Після вищезазначеної ДТП, страхова компанія потерпілого в ДТП, ОСОБА_3 «СК «УНІКА», звернулась до ОСОБА_3 «СК «Альфа Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування за збитки завдані в результаті ДТП, винним в якій є відповідач.

ОСОБА_3 «СК «Альфа Страхування», на підставі зібраних документів по справі, враховуючи умови страхування, здійснила виплату страхового відшкодування на користь страхової компанії потерпілого в розмірі ліміту за полісом, що становить 50000,00 грн. Цей факт підтверджується, зокрема, страховим актом та платіжним дорученням № 7758.

Що стосується посилання позивача про те, що п.9 полісу, в графі «Зменшення пільговику (%)», вказано 50%, тобто поліс укладався на пільгових умовах, зі зменшенням розміру страхового платежу із застосуванням понижуючого коефіцієнту, на підставі п. 13.2 ст. 13 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд не бере до уваги, оскільки відповідачем представлено суду поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1027080 без проведення коригування страхових сум і п.9 даного полісу не містить відомостей, про те, що він укладений на пільгових умовах, з чого можна зробити висновок, страховиком самовільно були внесені зміни до полісу страхування.

Відповідно до ст. 651 п. 1 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, суд приходить до висновку, що договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був укладений на загальних підставах, а тому позивачем не доведено в суді право на відшкодування, яке виникає відповідно до п.1 ст. 38-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки ст. 38 даного закону містить вичерпний перелік підстав для подання регресної вимоги стаховика до інших осіб, а позивачем такі підстави в суді не зазначено, а тому суд вважає, що в позові слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст. 10, 131, 212, 215 ЦПК України, ст.38 ст. 38-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 651 ЦК Укарїни , суд, -

Р І Ш И В :

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І. І. Маркович