Справа № 550/635/16-ц
Провадження № 2/550/211/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді Антонова А.А., за участю секретаря судового засідання Самойленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове справу за позовом ОСОБА_1 до Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області, третя особа Чутівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, в інтересах якого дії ОСОБА_2, звернувся з позовом до Артемівської (на даний час - Скороходівська) селищної ради Чутівського району Полтавської області, третя особа Чутівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування за заповітом, який обґрунтовував тим, що права власності на жилий будинок в порядку спадкування за заповітом ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер ОСОБА_3, після смерті якого все належне йому майно успадкувала його дружина ОСОБА_4, але при житті не оформила правовстановлюючі документи на успадковане майно. 26.06.2000 р. ОСОБА_4 склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після її смерті ОСОБА_1 отримав в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28.09.2002 р. на спадкове майно - земельну ділянку (пай). Постановою нотаріуса від 21.05.2015 р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими-побутовими спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок з господарськими будівлями. Позивач зазначає, що будинок був побудований ОСОБА_3 у 1950 р. та якій також успадкувала ОСОБА_4, і, відповідно до нормативних актів, які на той час регулювала порядок виникнення у громадян права власності на житло, підставою виникнення у громадян права власності на житловий будинок був сам факт його будови громадянином. Просив визнати за ним право власності на вищезазначений житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами в порядку спадкування за заповітом.

Позивач та його представник надали суду заяви, в яких позов підтримали і просили його задовольнити, а справу розглянути без їх участі.

Відповідач надав заяву, в якій позов визнав і просив справу розглянути без участі їх представника.

Третя особа надала заяву, в якій просила справу розглянути без участі їх представника. У вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Суд, з'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, встановивши, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову.

Встановлено, що ОСОБА_3 в 1950 р. за адресою АДРЕСА_1 збудував житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, які складають з житлового будинку літ. А-1, літньої кухні літ. Б, сараїв літ. В, Д, д, Е, гаражу літ. Г, вбиральні літ. Ж, воріт огорожі № 1, огорожі № 2, колодязю питного № 3.

Верховний Суд України 18.12.2013 р. виніс постанову у справі № 6-137цс13 в якій зазначив, що у 1957 р. питання набуття права власності регулювались указом президії Верховної ради СРСР «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» від 26.08.1948 р. і прийнятою відповідно до цього указу постановою Ради міністрів СРСР «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» від 26.08.1948 р., які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. За цими указом та постановою підставою виникнення в громадянина права власності на житловий будинок був сам факт спорудження ним цього будинку з додержанням вимог указаних актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Отже, ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Таким чином, ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, якій розташований в АДРЕСА_1 що підтверджується витягом з по-господарської книги. При житті правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно ОСОБА_3 не отримував і не проводив його державну реєстрацію.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина і все належне йому майно успадкувала його дружина ОСОБА_4, яка проживала разом з померлим і після його смерті ступила у фактичне володіння спадковим майном, але при житті не оформила правовстановлюючі документи на успадковане майно.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, відповідно до норм ЦК УРСР, який діяв на час смерті ОСОБА_3, ОСОБА_4 вступила у фактичне володінні спадковим майном після померлого, чим прийняла спадщину.

26.06.2000 р. ОСОБА_4 склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після її смерті ОСОБА_1 отримав в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28.09.2002 р. на спадкове майно - земельну ділянку (пай). Постановою нотаріуса від 21.05.2015 р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначений житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на них.

У відповідності зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 174, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 328, 379, 380, 1216, 1218, 1220-1223, 1233, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 та складають з житлового будинку літ. А-1, літньої кухні літ. Б, сараїв літ. В, Д, д, Е, гаражу літ. Г, вбиральні літ. Ж, воріт огорожі № 1, огорожі № 2, колодязю питного № 3.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Чутівський районний суд подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий