Суддя Матвієвська Г. В.
Справа № 644/4014/16-ц
Провадження № 2-н/644/287/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

12 травня 2016 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Матвієвська Г.В.,

розглянувши заяву Акціонерної компанії «Харківобленерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерна компанія «Харківобленерго» звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

АК «Харківобленерго» заявлена вимога про стягнення заборгованості за надані послуги з електропостачання за період з 05.05.2009 року по 04.05.2016 року у розмірі 1782,43 грн.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява розгляду в порядку наказного провадження не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до положень п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити коли зокрема із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Заявником АК «Харківобленерго» заявлена вимога про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію за період з 05.05.2009 року по 04.05.2016 року, отже з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Таким чином, заявлені АК «Харківобленерго» вимоги про стягнення заборгованості не є безспірними та випливають із оспорюваних цивільно-правових відносин, тому підлягають розгляду в позовному провадженні.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України у разі, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що із заяви та поданих заявником документів про видачу судового наказу вбачається спір про право, оскільки заявником АК «Харківобленерго» заявлена вимога про стягнення заборгованості з період з 05.05.2009 року по 04.05.2016 року, тобто за межами позовної давності, тому суд вважає необхідним відмовити у прийнятті заяви Акціонерної компанії «Харківобленерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

Згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Керуючись п. 2 ч. 3 ст.100, ч.2 ст. 101, 208-210 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 р. №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», -

У Х В А Л И В :

У прийнятті заяви Акціонерної компанії «Харківобленерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, який постановив ухвалу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Матвієвська Г.В.