АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/2253/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2751/16Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого-судді Прядкіної О.В.,

Суддів: Бутенко С.Б., Пікуля В.П.,

При секретарі Лимар О.М.,

За участі: представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_2

на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 вересня 2016 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порцелак-Агро» до ОСОБА_4, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива» про визнання договору недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ТОВ «Порцелак-Агро» звернулось до суду з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 вересня 2016 року заяву ТОВ «Порцелак-Агро» задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно: нежитлову будівлю критий тік № 1, що розташований в с. Остапівка Лубенського району Полтавської області по вул. Гагаріна, 17б, що належить на праві власності ОСОБА_4.

Ухвалу оскаржив представник ОСОБА_4 ОСОБА_2, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам, що мають значення для справи, просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити. Вказує, що у справі відсутній спір, оскільки ТОВ «Порцелак-Агро» ніколи не був власником спірного майна. Крім того, вважає, що судом не було встановлено чи існує реальна загроза невиконання рішення.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, що був укладений 29 жовтня 2009 року між СТОВ «Нива» та ОСОБА_4, остання набула право власності на обєкт нерухомості, а саме: нежитлову будівлі-критого току № 1, що знаходиться в с. Остапівка Лубенського району Полтавської області по вул. Гагаріна, 17б.

Забезпечуючи позов шляхом накладення арешту на критий тік № 1, належний ОСОБА_4, районний суд виходив з можливості відчуження відповідачем цього нерухомого майна, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, колегія в повній мірі не може погодитись з таким висновком суду.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.5 ст.153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення.

Як зазначено в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, в ч.3 ст.152 цього ж Кодексу передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Накладення арешту на спірне майно позбавить можливості ОСОБА_4 розпоряджатись та користуватись належною їй власністю.

Таким чином, застосування заходів забезпечення позову полягає в захисті інтересів учасника процесу і не повинно позбавляти (порушувати) права інших осіб, доки не доведено недійсність укладеного правочину.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни постановленої судом ухвали, заборонивши ОСОБА_4 здійснювати відчуження нерухомого майна - нежитлової будівлі критий тік № 1, що розташований в с. Остапівка Лубенського району Полтавської області по вул. Гагаріна, 17б до вирішення справи по суті.

Керуючись ст.ст.303,307, 312 ч.1 п.2, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 вересня 2016 року змінити, заборонивши ОСОБА_4 здійснювати відчуження нерухомого майна- нежитлової будівлі критий тік № 1, що розташований в с. Остапівка Лубенського району Полтавської області по вул. Гагаріна, 17б до вирішення справи по суті.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий -суддя / Підпіс/ ОСОБА_1

СУДДІ: / Підпіс/ ОСОБА_5

/ Підпіс/ ОСОБА_6

З оригіналом згідно :

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1