_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/805/16-ц
Провадження № 2/520/1941/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2016 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В. .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Одеська товарна біржа про визнання угоди дійсною.

ВСТАНОВИВ:

Позивачки звернулись до суду з вимогами постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу №19659 квартири АДРЕСА_1, укладений 17 березня 1997 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і ОСОБА_2І та зареєстрований на Одеській товарній біржі, стверджуючи, що нотаріально посвідчити договір не є можливим. До судового засідання позивачі не з»явились, надали заяви про вирішення спору за їх відсутності, зазначивши, що позов підтримують.

Відповідачка ОСОБА_3 до суду не з»явилась, надала письмову заяву про визнання позовних вимог і просила вирішити спір за її відсутності.

Представник товарної біржи до суду не з»явився.

Суд вивчив матеріали по справі і встановив наступне:

17 березня 1997 року ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з другої уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_3К.«продала», а ОСОБА_1 і ОСОБА_2 купили квартиру АДРЕСА_1.

Зазначена квартира належала «продавцю» на підставі ст..15 ЗУ «Про власність» та довідки ЖБК «Ільичевський-36» про виплату паю, що була зареєстровано в КП «ОМБТІ» у 1994 році (запис №13 кн.№74 стор.4).

Сторони виконали свої зобовязання за договором: «покупці» отримали квартиру, документи на неї, «продавець» отримав грошові кошти за продану квартиру, що зазначено у п.6 договору. Відповідачка звільнила продану квартиру, вивезла належні їй речі, та оформила зняття з реєстраційного обліку по даній квартирі.

Договір сторони уклали у письмові формі, зареєстрували його на Одеській товарній біржі за №19659, відповідно до положень діючого на той час законодавства.

Позивачі мають намір зробити відчуження квартири. Нотаріус відмовив в оформленні договору відчуження квартири, посилаючись на недійсність договору купівлі-продажу №19659 цієї квартири, тому як договір у 1997 році нотаріально не посвідчено. Крім того, в договорі купівлі-продажу не зазначено вид спільної власності позивачок на придбану квартиру. В позові ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вказали, що у 1997 році вони купували квартиру у рівних частках.

При вищенаведених обставинах суд вважає позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підлягаючим задоволенню з таких підстав: у 1997 сторони по даній справі і учасники договору домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири, уклали договір в письмовій формі, виконали умови договору у повному обсязі. За вимогами сторони, яка виконала умови угоди, така угода може бути визнана судом дійсною, що передбачено ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963року.

При розгляді справи суд користувався нормами Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, тому як договір купівлі-продажу було укладено та виконано в період дії цього закону.

Керуючись ст.ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2, загальною площею 34,3 кв.м., в тому числі житловою 33,5 кв.м., укладений 17 березня 1997 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зареєстрований на Одеській товарній біржі за №19659, за яким ОСОБА_1 і ОСОБА_2 набули права власності на квартиру АДРЕСА_3 в рівних частках кожна на 1/2 частку квартири.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд через Київський райсуд м.Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.