РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/3715/16-ц

Пров. №2/766/1822/16

24 жовтня 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Ус О.В.,

секретар Ханіков І.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" до ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3В заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.02.1998 року по 01.05.2016 року в розмірі 24058,42 грн., мотивуючи позов тим, що відповідач ОСОБА_3 є власником (наймачем) квартири за адресою: АДРЕСА_1 та отримує послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що підтверджується випискою з особового рахунку №52141. Між сторонами існують цивільно-правові відносини на підставі договору приєднання. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 1378,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, надала письмові заперечення, просила суд застосувати строки позовної давності. Вказала, що відповідач є людиною похилого віку, хворіє, є пенсіонером. ПАТ "ХТЕЦ" не належним чином надавались послуги з теплозабезпечення, про що можуть свідчити акти, долучені до заперечень. Відповідачеві робили операції, грошей на лікування та на життя не вистачає. Постійно звертаємось до лобардів, задля отримання коштів на проживання та лікування ОСОБА_3 Представниками ПАТ "ХТЕЦ" проводились виміри температури у квартирі, в батареях, які не відповідали встановленим нормам, у 2012 році на під'їзд будинку встановлено лічильник, однак позивачем зазначені показники лічильника до 2015 року не враховувались.

Суд, заслухавши пояснення сторін, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Тобто, ОСОБА_3 є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, що надає Публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль», на його імя відкритий особовий рахунок, відповідно до якого ведеться облік розрахунків між ним та позивачем (арк. справи 7-10).

Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач зобов'язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до розрахунку заборгованості, за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору №2695 існує заборгованість в розмірі 24058,42 грн. за період з 02.1998 року по 04.2016 року (арк. справи 7-10).

Послуги з теплопостачання за 24.02.2011 року, 31.01.2012 року, 10.02.2012 року надавались не належним чином, що підтверджено наданими представником відповідача актами, однак зазначене враховано ПАТ "ХТЕЦ" при розрахунку заборгованості, за інший період неналежного надання послуг з теплопостачання суду не надано, а тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості, що утворилась.

Разом з тим, відповідно до положень ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, яке, враховуючи відсутність поважних причин пропуску (ч. 5 ст. 267 ЦК України), для суду є обовязковим.

Судом встановлено, що позивачем нарахована заборгованість за період, який виходить за межі трирічного строку позовної давності, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Визначаючи суму заборгованості та період, за який вона підлягає стягненню, суд виходить з того, що заборгованість за надані послуги з централізованого опалення складається з суми заборгованості за кожний місяць як черговий платіж.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

До предявлення цього позову позивач в вересні 2015 року звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості, який в листопаді 2015 року було скасовано.

Наказне провадження є спрощеною та спеціальною формою судового захисту, застосовується вона у чітко визначених випадках, зокрема, при зверненні до суду з вимогами щодо стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги. При цьому законодавством (ч. 3 ст. 118 ЦПК України) заборонено звернення до суду в порядку позовного провадження без попереднього звернення із заявою про видачу судового наказу.

Таким чином, в даному випадку перебіг позовної давності був перерваний поданням заяви про видачу судового наказу в вересні 2015 року та почався заново.

Позовна давність, у межах якої позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу щодо стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, що складається з суми заборгованості за кожен місяць як черговий платіж, має відраховуватись з вересня 2012 року (три роки з вересня 2015 року часу звернення із заявою про видачу судового наказу) по травень 2016 року.

Як вбачається із розрахунку заборгованих сум в межах строку позовної давності, початок якого слід визначати із вересня 2012 р. по травень 2016 р. нарахована сума наданих послуг у розмірі складає 12161,66 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 20 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, зі змінами та доповненнями, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення боргу за вимогами з лютого 1998 року по серпень 2012 року через пропущення позивачем строку позовної давності.

В іншій (вересня 2012 року) позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідачем не оспорюється розрахунок заборгованості. Згідно довідок № 560220 від 05.07.2015 року та №897 від 11.05.2016 року заборгованість з вересня 2012 року до травня 2016 року складає 12161,66 грн.

Щодо стягнення витрат по оплаті судового збору.

За змістом ст. 82 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставах, визначених ч. 1 ст. 82 ЦПК України, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» також передбачена можливість відстрочення сплати судового збору, враховуючи майновий стан сторони.

Наведена норма, що дає право зменшити, відстрочити або звільнити від сплати судового збору, враховуючи майновий стан, насамперед стосується сторін соціально вразливої верстви населення з метою вільного їх доступу до правосуддя.

Крім того, особа, звернувшись із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та подати суду відповідні докази.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність звільнення відповідача від відшкодування витрат по сплаті судового збору на користь ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" з наступних підстав.

Відповідно до епікризу з історії хвороби №06883 стаціонарного хворого ОСОБА_3, останніє є пенсіонером, перебуває на обліку в КЗ "Херсонськонська міська клінічна лікарня", поступив 13.07.2013 року, виписаний 31.07.2013 року з діагнозом Са низхідного відділу ободової кишки Т2N0VoP2G2(I ст.) ІІ КГ. (операція 17.07.2013 р.). Множинні поліпи товстої кишки. Ворсинчаста пухлина з/а відділу ( с 8 см.). прямої кишки. (операція 03.07.2013 р. - ендоскопічненне видалення). ІХС: стенокардія напруги, дифузний кардіосклероз, СН І, ФК ІІ, САГ І ст., 2-я ст. ДЕП ІІ. Риск ІV. AntiHBcoreAg№1088/4 від 05.07.2013 р. - знайдені.

Згідно договорів про надання ломбардом фінансового кредиту №001161693 від 04.07.2016 року, №001161897 від 16.07.2016 року, №001161664 від 21.07.2016 року, вбачається, що ОСОБА_2 брала позику на загальну суму 2860,95 грн., що свідчить про тяжке матеріальне становище.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від відшкодування витрат на сплату судового збору та необхідність компенсування ПА "Херсонська теплоелектроцентраль" зазначених витрат за рахунок Державного бюджету.

Керуючись ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 256, 257, 267, 525, 526, 628, 630 ЦК України, ст. 88, 169, 209, 213-218, 224-233 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" до ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з вересня 2012 року по травень 2016 року включно в сумі 12161 (дванадцять тисяч сто шістдесят одну) грн. 66 (шістдесят шість) коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Звільнити ОСОБА_3 від сплати судового збору.

Зобовязати ГУ ДКСУ у Херсонській області як компенсацію за рахунок держави повернути Публічному акціонерному товариству "Херсонська теплоелектроцентраль" суму сплаченого судового збору за розгляд позову за платіжними дорученнями за № 2425 від 05 серпня 2015 року на суму 121,80 грн. (сто двадцять одна грн. вісімдесят коп.). та за № 1264 від 23 травня 2016 року на суму 1256,20 грн. (одна тисяча двісті пятдесят шість грн. двадцять коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4