Справа № 135/1632/16-ц
Провадження у справі № 2-о/135/47/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Білодіда П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Побірська сільська рада Теплицького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її матірю ОСОБА_2, яка померла 22 лютого 2001 року в місті Вінниця Вінницького району Вінницької області.

На обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що 22 лютого 2001 року померла її мама, ОСОБА_2 На випадок своєї смерті матір склала заповіт, згідно з яким заповіла їй право на земельну частку (пай) розміром 2,37 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Побірської сільської ради Теплицького району Вінницької області і належить їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). Даний заповіт, посвідчений секретарем виконкому Побірської сільської ради Теплицького району ОСОБА_3 і зареєстрований в реєстрі за № 55. Вона являється рідною дочкою померлої ОСОБА_2 та відповідно до ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української PCP спадкоємцем першої черги за законом, тому звернулася до Теплицької державної нотаріальної контори Вінницької області із заявою про прийняття спадщини. Однак, державний нотаріус ОСОБА_4 відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що згідно поданих документів через наявність помилок та розбіжностей у правовстановлюючих документах неможливо встановити родинні відносини між нею і померлою матір'ю.

Представник заявника ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, письмово заявлені вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути без його участі (а.с. 19 ).

Представник Побірської сільської ради Теплицького районного району Вінницької області у судове засідання не з'явився, надіславши заяву, в якій просить справу розглядати у відсутності представника, проти задоволення заяви не заперечує. (а.с.20 ).

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 лютого 2001 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 129095, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради 23.02.2001 (а.с. 3 ).

Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на земельну частку (пай) розміром 2,37 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Побірської сільської ради Теплицького району Вінницької області і належить їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0282410, виданого Теплицькою районною державною адміністрацією Вінницької області 08.04.1997 (а.с.4), яку заявник бажає прийняти, однак зробити цього не може, оскільки не підтверджується факт родинних відносин між нею та померлою матірю.

Звертаючись до суду з заявою заявник ОСОБА_1 просить встановити факт родинних відносин між нею та її померлою матірю, встановлення якого необхідно їй для реалізації спадкових справ.

З доказів наданих заявником вбачається, що відповідно свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР №180626 від 27 жовтня 1958 року ОСОБА_7 (дівоче прізвище заявника) народилась 16.10.1958 в с. Побірка Теплицького району Вінницької області, в графі «мати» записана ОСОБА_2 (а.с.7).

Відповідно до тлумачення поданого у довідковій літературі «ОСОБА_6, ОСОБА_2» це одне і те ж імя («Власні імена людей. Словник-довідник». За редакцією ОСОБА_8, ОСОБА_9, 3-є видання, виправлене. ОСОБА_10 думка, 2005 (а.с.10)

Згідно заповіту, посвідченого секретарем комітету Побірської сільської ради Теплицького району Вінницької області 20 лютого 2001 року та зареєстрованого в реєстрі за № 55 ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження на право на земельну частку (пай) розміром 2,37 в умовних кадастрових гектарах, що належить їй на підставі сертифікату серії ВН №0282410, виданий Теплицькою райдержадміністрацією 8 квітня 1997 року своїй дочці ОСОБА_1 (а.с.9)

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-АМ № 430599 від 21 квітня 1993 року шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_1 був розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу було зроблено запис № 48 від 21 квітня 1993 року та заявнику залишено прізвище «Маляр» (а.с.8).

Також судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 має в наявності та в своєму розпорядженні всі документи, які належали ОСОБА_6, зокрема: свідоцтво про смерть, заповіт, сертифікат на право на земельну частку (пай), майновий сертифікат.

Дані правовідносини регулюються ЦК України та ЦПК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтями 1269-1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 7 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши та з'ясувавши всі необхідні обставини справи, приймаючи до уваги норми діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Побірська сільська рада Теплицького району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

Даний факт повністю підтверджений в судовому засіданні. Встановлення даного факту не суперечить діючому законодавству і тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для нього значення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 15, 15, 1216-1218, 1220-1233, 1258, 1265, 1269-1270, 1296, 1297 ЦК України ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-64, 88, 169, 209, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_6, яка померла 22 лютого 2001 року в м. Вінниця Вінницького району Вінницької області є рідною матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя