Провадження № 2-з/127/9/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області, ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову. Заява мотивована тим, що 07 вересня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 115-А/44. Відповідно до вказаного договору заявник та ОСОБА_3 домовились про предмет, ціну, порядок розрахунків та оплату витрат, обовязки сторін, гарантії та відповідальність, строки та місце укладення основного договору. Відповідно до п. 5.1. договору на підтвердження зобовязання та на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу квартири та своєї платіжної спроможності, заявник передав продавцеві грошову сумі у розмірі 1650000 грн., що еквівалентно 75000,00 доларів США. Відповідно до п. 1.6 договору, укладення основного договору повинно було здійснитися 28.09.2015 року у приміщені офісу приватного нотаріуса ОСОБА_4, проте підписання вказаного договору не відбулось. Враховуючи те, що значну суму коштів для забезпечення виконання договору купівлі продажу заявник передав під час підписання попереднього договору, спливу відповідного строку, за який заявник та ОСОБА_3 мали підписати основну угоду купівлі-продажу квартири, а також у звязку з тим, що для подання позовної заяви та обґрунтування позовних вимог заявнику необхідні документи які знаходяться у відповідача тому він має обєктивні складнощі, щодо їх отримання. У зв'язку з цим, заявик звернувся до суду та просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру та заборони вчинення будь-яких дій щодо вказаної квартири.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 КПК України).

У своїй заяві заявник просить накласти арешт та заборону на вчинення будь-яких дій, щодо квартири, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 115-А/44 яка належить ОСОБА_3 однак не обґрунтував необхідності застосування саме цього виду забезпечення позову. Крім того, жодної обґрунтованої доказами підстави для накладення арешту позивачем не наведено.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» обсяг позовних вимог має відповідати виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відсутність зазначених відомостей у заяві ОСОБА_2 про забезпечення позову позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

Крім того суд вважає, що накладення арешту передбачає заборону користування майном, що суперечить вимогам ст. 41 Конституції України. Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, вважаю, що в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись cт. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: