Справа № 559/1362/16-ц
Номер провадження 4-с/559/19/2016
У Х В А Л А

24 жовтня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючого судді Ходак С.К.,

при секретарі Федорук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Дубно справу за скаргою ОСОБА_1 (заінтересовані особи: державний виконавець Дубенського міськрайонного відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2, ОСОБА_3) на постанову про арешт майна боржника та заборони його відчуження, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дубенського міськрайонного суду знаходиться скарга ОСОБА_1 (заінтересовані особи: державний виконавець Дубенського міськрайонного відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2, ОСОБА_3) на постанову про арешт майна боржника та заборони його відчуження. В обґрунтування своїх вимог, скаржник посилається на те, що 24 червня 2016 року державним виконавцем Балакірєвим І.О. Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області, було винесено постанову про арешт майна боржника ВП №51471253.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та протиправною, а тому підлягає до скасування виходячи із наступного.

Частиною 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" регламентовано, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

17 червня 2016 року державним виконавцем Балакірєвим І.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою було надано можливість добровільно виконати рішення суду до 24 червня 2016 року.

Таким чином, державний виконавець надав 7-ми (семиденний) строк для добровільного виконання рішення.

Частиною 1 статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, системний аналіз наведених статей свідчить про те, що перед тим. як застосовувати засоби і способи примусу державний виконавець повинен пересвідчитись, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена па зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення.

Він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження 22 червня 2016 року, що підтверджується наявним в матеріалах виконавчого провадження рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Відтак, строк на добровільне виконання рішення закінчується 29 червня 2016 року.

Таким чином, державний виконавець мав право виносити постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження тільки 30 червня 2016 року. Навіть, якщо виходити із постанови про відкриття виконавчого провадження від 17 червня 2016 року, якою строк на добровільне виконання надано до 24 червня 2016 року, то строк на добровільне виконання рішення суду, закінчується 24 червня 2016 року о 00 годин 00 хвилин.

Відтак, саме починаючи із 00 год. 01 хв. 25 червня 2016 року починається строк на винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Частиною 1 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" регламентовано, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно з частиною 2 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження".

Відтак, саме 25 червня 2016 року державний виконавець Балакірєв І.О. зобов'язаний був перевірити виконання рішення суду ОСОБА_1

Проте, 25 червня 2016 року державний виконавець Балакірєв І. О. не здійснював перевірку виконання ОСОБА_1 рішення суду у встановлений державним виконавцем строк.

І тільки, після виявлення та встановлення невиконання ОСОБА_1 Й у добровільному порядку рішення суду, державний виконавець зобов'язаний був приступити до примусового виконання рішення суду та мав право виносити оскаржувану постанову про арешт майна боржника та заборони на його відчуження.

Оскільки, арешт майна боржника є видом звернення стягнення на майно, тобто заходом примусового виконання рішення суду, то державний виконавець мав право виносити оскаржувану постанову на наступний день після закінчення 24 червня 2016 року (закінчення встановленого державним виконавцем добровільного строку виконання рішення суду), тобто 25 червня 2016 року.

За таких обставин оскаржувана постанова не може вважатись законною та обгрунтованою, а тому підлягає до скасування.

У судове засідання учасники не з»явились. Відповідно до вимог ч.2 ст.369 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає до задоволення із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 24 червня 2016 року державним виконавцем Балакірєвим І.О. Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області, було винесено постанову про арешт майна боржника ВП №51471253 (а.с.4).

02 червня 2016 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області було видано виконавчий лист, відповідно до рішення суду від 18 квітня 2016 року (а.с.18).

17 червня 2016 року державним виконавцем Балакірєвим І.О. Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, на підставі вказаного виконавчого листа, виданого відповідно до рішення суду від 18 квітня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.20).

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 жовтня 2016 року за №559/2965/15-ц визнано виконавчий лист, виданий Дубенським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заподіяні збитки в розмірі 894608 гривень та на повернення 6090 гривень сплаченого судового збору, від 02 червня 2016 року таким, що не підлягає виконанню, також рішенням колегії судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 18 серпня 2016 року рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 квітня 2016 року та додаткове рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 червня 2016 року скасоване, в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про відшкодування збитків - відмовлено. Дані рішення є такими, що набрали законної сили.

За таких обставин, суд вважає, що є всі підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 383, 386, 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 (заінтересовані особи: державний виконавець Дубенського міськрайонного відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2, ОСОБА_3) на постанову про арешт майна боржника та заборони його відчуження задоволити.

Постанову державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 про арешт майна боржника та заборони його відчуження ВП 51471253 від 24 червня 2016 року визнати протиправною та скасувати.

Ухвала може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: