Справа № 567/761/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Самолюк А.В.

з участю :

представника позивача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням звернулася ОСОБА_2

Свої позовні вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить квартира № 32, що знаходиться в житловому будинку № 8 по вулиці Заводській в с. Оженин Острозького району Рівненської області, згідно договору купівлі-продажу квартири від 17.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 1481.

Вказує на те, що нещодавно вона дізналася, що у належній їй на праві власності квартирі окрім неї зареєстровані також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Посилається на те, що відповідачі були зареєстровані у квартирі ще за часів попереднього власника ОСОБА_6 та змінили місце проживання ще до укладення договору купівлі-продажу квартири у 2012 році, проте не зареєстрували своє нове місце проживання.

Вважає, що відповідачі є особами, які втратили право користування квартирою № 32 у буд. 8 по вул. Заводській в с. Оженин Острозького району Рівненської області. Вона як власник квартири сплачує плату за комунальні послуги та інші платежі. Розмір плати за комунальні послуги залежить від кількості осіб, місце проживання яких зареєстроване в цій квартирі та впливає на можливість оформлення позивачкою житлової субсидії.

Просить позовні вимоги задовольнити, визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 таким, що втратили право на користування квартирою № 32, будинку № 8, що знаходиться в с. Оженин по вул. Заводській Рівненської області.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат ОСОБА_1 позов підтримав, посилаючись на обставини, викладі в позовній заяві. Зазначив, що оскільки відповідачі не члени сімї його довірительки, були вселені в квартиру як члени сімї попереднього власника, з позивачкою договорів найму квартири не укладали та не несуть витрат на її утримання, згоду на їхнє проживання позивачка не давала, то вони є такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Пояснив, що його довірителька не використовує такий спосіб захисту свого права, як виселення відповідачів з житлового приміщення, оскільки такі фактично в ній не проживають.

Просив суд позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідачів на користь позивачки понесені нею судові витрати та витрати за опублікування оголошення в пресі.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що є матірю позивачки і вказала, що її донька купила квартиру № 32 в с. Оженин по вул. Заводській 8, Острозького району Рівненської області. Про те, що там були ще прописані відповідачі по справі донька не знала. Зазначила, що донька проживає там з 2012 року, вона неодноразово була в неї в гостях, за цей весь період часу вона не бачила щоб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходилися або зявлялися у належній їй квартирі.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що знайома з позивачкою тривалий період часу. Неодноразово бувала в неї в гостях, не бачила ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у квартирі № 32, що знаходиться в с. Оженин по вул. Заводська буд.8 Острозького району Рівненської області. Зазначила, що їй відомо, що відповідачі вже тривалий час не проживають за вказаною адресою.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися про причини неявки суд не повідомили, хоча повідомлялися належним чином про день та час судового розгляду, зокрема через оголошення в газеті «Вісті Рівнещини» № 42 від 21.10.2016 року, письмових заперечень проти позову не подали, тому суд за клопотанням представника позивача виніс ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, свідків, вивчивши матеріали справи, рахує, що позов доведений та підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно договору купівлі-продажу від 17.08.2012 року ОСОБА_6 передав, а ОСОБА_2 прийняла у власність квартиру № 32, що розташована в будинку № 8 по вулиці Заводська в с. Оженин Острозького району Рівненської області. ( а.с.7).

Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений 17.08.2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 14481. ( а.с.8).

Згідно витягу про державну реєстрацію прав КП «Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації » № 3560773 - ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2. ( а.с.9).

З технічного паспорту від 15.08.2012 року, власником квартири № 32, що розташована в с. Оженин по вул. Заводській, 8, Острозького району Рівненської області зазначена ОСОБА_2 (а.с.10).

Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 626 від 01.02.2016 року, виданої Оженинською сільською радою Острозького району Рівненської області про те, що за адресою АДРЕСА_3 зареєстровані, але не проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_9 ( а.с.12).

Згідно акту обстеження № 371 від 11.08.2016 року, складеного комісією в складі: секретаря сільської ради, секретаря виконавчого комітету та спеціаліст Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області, встановлено, що громадяни, які не є родичами позивачки, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_4, зареєстровані, але із 2012 року не проживають. (а.с. 13).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Згідно із ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особа має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд.

Право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316- 319 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має праве використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своє сімї, інших осіб.

Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника житлового будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 05.11.2014 в справі № 6-158цс14, зазаначено, що право членів сімї власника будинку користуватись жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є. Із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї.

В судовому засіданні встановлено, що позивачці на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.08.2012 року, зареєстрованого в реєстрі № 1481, належить квартира АДРЕСА_5. Відповідачі не проживають в ньому з 2012 року.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 слід визнати такими, що втратили право на користування квартирою № 32 будинку № 8, по вул. Заводській в с. Оженин Острозького району Рівненської області та який належить на праві приватної власності ОСОБА_2, оскільки реєстрація відповідачів в ньому, порушує її права, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним їй майном.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 107, 150 ЖК України, ст. 405 ЦК України, ст.60, 209, ст. 214-215, 224-228 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право на користування квартирою № 32, що розташована в будинку № 8 по вул.Заводська в с.Оженин Острозького району Рівненської області.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. в солідарному порядку.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 130 гривень за опублікування оголошення в газеті "Вісті Рівненщини" в солідарному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_10