Провадження № 2/643/609/16
28.09.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Стальмакової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на батьків, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (том 1, а.с. 2-4), в якому, з урахуванням наступних уточнень, остаточно просить (том 3, а.с. 42-44) :
- починаючи з 01.09.2015 року, стягувати з відповідачів на його користь, в твердій грошовій сумі, грошові кошти на додаткові витрати на придбання ліків, дієтичного харчування, тестсмужок до глюкометру, для сплати загальногосподарських потреб, для сплати житловокомунальних послуг, для сплати послуг «Укртелекому», для сплати планових стаціонарних лікувань серця, для сплати планових стаціонарних лікувань синдрому діабетичної стопи та для сплати планових обстежень нижніх кінцівок по 7215,00 грн., з кожного відповідача щомісячно на строк до покращення стану його здоровя, згідно п. 2 ст. 252 ЦК України;
- стягнути з відповідачів одноразово грошові кошти для проведення коронарографії серця позивача по 2500,00 грн. з кожного відповідача;
Крім того, позивачем подано письмове клопотання про поновлення строків позовної давності (том 1, а.с. 1).
Позивачем також надані суду інші уточнені позовні вимоги та письмові пояснення з обґрунтуванням позовних вимог (том 1, а.с. 117-118, 219-221, 240-241; том 2, а.с. 202-203, 215-226, 237-240; том 3, а.с. 17-18, 45).
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі. Пояснив, що дружини, батьків, а також інших дітей, крім відповідачів, він не має.
Під час проголошення вступної і резолютивної частини рішення, позивач був відсутнім.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав.
Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів.
Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Згідно довідки до акту огляду медикосоціальною експертною комісією серії 12ААА № 114149, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи з 01.07.2015 року загального захворювання (том 1, а.с. 6).
В судовому засіданні 18.07.2016 року позивачем було надано суду довідку до акту огляду медико-соціальної експертизи від 27.06.2016 року, згідно якої йому встановлено 2 групу інвалідності з 27.06.2016 року по 01.07.2017 року.
Згідно даних трудової книжки серії БТІ № 9749959, ОСОБА_1 з 06.09.2011 року звільнено за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України та на даний час він не працює (том 1, а.с. 7).
Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином позивача ОСОБА_1, що підтверджується записом акту про народження № 9442 від 05.09.1980 року (том 1, а.с. 181).
Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином позивача ОСОБА_1, що підтверджується записом акту про народження № 1515 від 01.08.1984 року (том 1, а.с. 212).
Крім того, вказані вище обставини щодо родинних зв'язків позивача та відповідачів, підтверджуються судовими рішеннями про стягнення з відповідачів аліментів на користь позивача (том 1, а.с. 173-175).
Так, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01.06.2009 року, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 605,00 грн. щомісяця на його утримання, починаючи з 10.03.2009 року (том 1, а.с. 175).
Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 07.12.2015 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання батька в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 17.08.2015 року до зміни матеріального та сімейного стану сторін (том 1, а.с. 173-174).
Як встановлено судом, вказані вище судові рішення набрали законної сили.
Як вбачається з постанови державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ від 09.09.2009 року, ВП № 15222155, відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-246609/02 від 09.07.2009 року щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача аліментів в розмірі 605,00 грн. щомісяця.
Як вбачається з довідки № 2260/9/20-30-13-01-08 від 01.09.2016 року, наданої Центральною обєднаною ДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, загальна сума доходів, що одержав Ф-ОП ОСОБА_3 у 2015 році та 1 кварталі 2016 році, становили: 1 квартал 2015 року 2496000,00 грн., 6 місяців 2015 року 485000,00 грн., 9 місяців 2015 року 724100,00 грн., 12 місяців 2015 року 968400,00 грн., 1 квартал 2016 року 248700,00 грн. (том 3, а.с. 80).
Позивачем надано суду медичну документацію на підтвердження стану його здоров'я та необхідності придбання медичних препаратів (том 1, а.с. 8-19, 227-228, 242-247, 250; том 2, а.с. 1-2, 4-20, 22, 252, 259-262; том 3, а.с. 19-22, 46-48), з якої, зокрема, вбачається наступне.
Згідно виписки з історії хвороби № 7946, виданої КЗОЗ «Міська клінічна лікарня № 8», ОСОБА_1 в період з 12.11.2006 року 30.11.2006 рік знаходився в даній лікарні на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні № 1 зі скаргами на біль в грудній клітині, виписаний з рекомендаціями: нагляд у лікаря кардіолога, прийом ліків: торвакард, діротон, локрен, діабетон (том 1, а.с. 8).
З виписки з історії хвороби № 4388, виданої КЗОЗ «Міська клінічна лікарня № 8», вбачається, що ОСОБА_1 в період з 24.05.2011 року 03.06.2011 рік знаходився в даній лікарні на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні № 1 зі скаргами на біль в грудній клітині, виписаний з рекомендаціями: нагляд у лікаря кардіолога та ендокринолога, коронарографія для вирішення питання щодо подальшої тактики лікування, нагляд судинного хірурга, прийом ліків: кардіомагніл, діабетон, небілет, торвакард, кораксан, вазар (том 1, а.с. 9).
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого, виданої КЗОЗ «Міська клінічна лікарня № 8», ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в поліклініці № 10 за період з 21.05.2013 року по 31.05.2013 року зі скаргами на пекучі болі за грудиною, повязані з фізичними та психоемоційними навантаженнями, слабкість, швидку стомлюваність, виписаний з рекомендаціями: нагляд у лікаря кардіолога, КАГ та консультація лікаря кардіохірурга, прийом ліків: небиволол, діабетон, торвакард, кардіомагніл, лозап, кораксан, трифас (том 1, а.с. 10).
З виписки з історії хвороби № 1358, виданої КЗОЗ «Харківська міська лікарня № 28», вбачається, що ОСОБА_1 за період з 28.04.2014 року по 08.05.2014 року перебував на лікуванні в інфарктнореабілітаційному відділенні лікарні № 28, виписаний з рекомендаціями прийому ліків: лозап, небілет, разукард, кораксан, діабетон (том 1, а.с. 11).
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1489, виданої КЗОЗ «ХМЛ № 28», ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в період з 05.05.2015 року по 18.05.2015 року з діагнозом: стабільна стенокардія напруги ІІІ ФК. Атеросклеротичний та постінфарктний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. 2 ст. складності. СН ІІ А зі збереженою систолічною функцією лівого шлуночка. Супутній діагноз. Цукровий діабет 2 тип, середньої тяжкості, субкомпенсований. Ожиріння І ст. Діабетична полінейроангіопатія. Бронхіальна астма ІІ ступеню, емфізема легень, пневмосклероз. ЛН 1 ст. Псоріаз. Виписаний з рекомендаціями: нагляд у лікаря кардіолога, ендокринолога та невропатолога, консультація судинного хірурга, дієта стіл 9/10 по Певзнеру, прийом ліків: лозап, ізомік, розарт, бісопролол, діабетон, метамин, кардіомагніл (том 1, а.с. 12).
Як вбачається з консультативного висновку спеціаліста № 3251 від 27.05.2015 року, виданого ДУ «Національний інститут терапії імені ОСОБА_4 НАМН України», ОСОБА_1 проведено обстеження та рекомендовано: нагляд у лікарів кардіолога, ендокринолога, дієта з обмеженим вживанням солі, жирів тваринного походження, вуглеводів, консультація кардіохірурга з вирішенням питань про проведення КВГ та подальшої тактики ведення пацієнта, прийом ліків: небілет, кораксан, кардіомагніл, лозап, розарт, трифас, мононитросид, діабетон, метамин (том 1, а.с. 16).
Згідно консультативного висновку спеціаліста № 2450 від 27.05.2015 року, виданого ДУ «Національний інститут терапії імені ОСОБА_4 НАМН України», ОСОБА_1 проходив обстеження з діагнозом: ХОЗЛ група В поза загостренням. Бронхіальна астма ІІІ ступеню, частково контрольована, ЛН І ступеню. Рекомендовано: відмова від куріння, прийом ліків: зафирон, беклазон, сальбутамол (том 1, а.с. 17).
Відповідно до даних огляду пульмонолога від 19.06.2012 року, ОСОБА_1 поставлено діагноз: бронхіальна астма ІІ ступеню, легке персистируюче загострення І ступеню емфіземи легень, пневмосклероз ЛН 1-2 ступеню (том 1, а.с. 18).
Як вбачається з виписки з медичної карти № 623/16, виданої ТОВ «Медичний центр амбулаторної офтальмології «ОКО», ОСОБА_1 проходив обстеження з діагнозом: діабетична ангіопатія сітківки, ускладнена катаракта обох очей (том 2, а.с. 246).
Як вбачається з довідки, виданої Центром малоінвазійних технологій та серцево судинної хірургії від 18.04.2016 року, ОСОБА_1 проведено дуплексне ангіоксанування черевного відділу аорти та артерій нижніх кінцівок, висновок: облітеруючий атеросклероз, окклюзія поверхневої стегневої артерії правої нижньої кінцівки, діффузний стеноз артерій нижніх кінцівок, хронічна ішемія нижніх кінцівок ІІІ ступеню. Рекомендації: визначення ліпідів крові для вирішення питань щодо дози статінов, стаціонарне лікування 2 рази на рік, прийом ліків: розарт, кардіомагніл, вазоніт, вазопростан, актовегин, латрен (том 2, а.с. 252).
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1362, виданої КЗОЗ «ХМЛ № 28», ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в період з 27.04.2016 року по 07.05.2016 року з діагнозами. Основний: стабільна стенокардія напруги 111 ФК. Постінфарктний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба 111 ст. 2 ст. дуже високого ризику. СН 11А ст. з систолічною дисфункцією лівого шлуночка. ФВ 43 %. Супутній діагноз: ДЕП 11 ст. змішаного генезу. Цукровий діабет 11 тип., середнього ступеню тяжкості, ожиріння 11-111 ст., бронхіальна астма 11 ст., нестійка ремісія, ЛН 11 ст. емфізема легень, пневмосклероз, ЛН 1 ст. псоріаз. Рекомендації: прийом ліків кардіомагніл, лозап, небілет, короксан, розарт, діабетон, індапамід, трідуктан (том 3, а.с. 19).
28.04.2016 року ОСОБА_1 проходив обстеження ехокардіографія в КЗОЗ «ХМЛ № 28», висновок: ознаки атеросклеротичного та постінфарктного аортокардіосклерозу. Гіпертрофія міокарда лівого шлуночка. Ділатація лівого передсердя та лівого шлуночка, зниження глобальної скорочуваності лівого шлуночка. Мітральна регургітація І ступеню. Порушення діастолічної функції лівого шлуночка рестриктивні зміни (том 3, а.с. 20).
Згідно консультативного висновку спеціаліста № 3209 від 27.05.2016 року, виданого ДУ «Національний інститут терапії імені ОСОБА_4 НАМН України», ОСОБА_1 проходив обстеження з діагнозом: стабільна стенокардія напруги ІІІ функціональний клас. Діффузний та постінфарктний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІІ стадії, 2 ступеню, ризик дуже високий. СН ІІ А стадії, з систолічною дисфункцією лівого шлуночка. Цукровий діабет, ІІ типу, середньої тяжкості. Рекомендовано: дієта, диспансерний нагляд у лікарів кардіолога, ендокринолога, прийом ліків: небілет, лозап, кардіомагніл, розарт, кораксан, індапамід, тридуктан (том 3, а.с. 46).
Відповідно до консультативного висновку спеціаліста № 3158 від 27.05.2016 року, виданого ДУ «Національний інститут терапії імені ОСОБА_4 НАМН України», ОСОБА_1 проходив обстеження з діагнозом: ХОЗЛ група В ф. нестійкої ремісії. Бронхіальна астма ІІІ ступеню, неконтрольована. ЛН І ступеню. Рекомендації: гіпоалергенна дієта, відмова від куріння, прийом ліків: средит, спиривареспимат, сальбутамол (том 3, а.с.47).
Крім того, позивачем на підтвердження придбання лікарських засобів, отримання медичних послуг надано копії фіскальних чеків та квитанцій: на ліки (том 1, а.с. 26-37, 40-48, 50-92, 222-226, 229; том 2, а.с. 254-255; том 3, а.с. 23); на медичні послуги (том 1, а.с. 36); рецепт на окуляри (том 1, а.с. 35; том 2. а.с. 20-21); на протезування у лікарястоматолога (том 1, а.с. 37); на тестсмужки (том 2, а.с. 244).
Статтею 203 СК України передбачено, що дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 205 СК України, при визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
В обґрунтування вказаних витрат позивачем надано суду вказані вище медичні довідки та виписки з історії хвороби, (том 1, а.с. 8-19), список найменувань ліків, медичних виробів та медичних послуг, придбаних ним в період з 24.11.2008 року по 07.03.2015 року (том 1, а.с. 24-25), а також копії фіскальних чеків (том 1, а.с. 26-37, 40-48, 50-92).
Відповідно до ч. 3 ст. 1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, умовою захисту права є факт його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.
Згідно ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Позивачу в судовому засіданні роз'яснювались положення ст. 10, 11, 60 ЦПК України.
Проте всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України, будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач в період з 24.11.2008 року по 20.08.2015 року звертався до відповідачів з вимогою щодо надання йому допомоги на лікування та відповідачі відмовили йому у вказаній допомозі, порушивши тим самим права позивача, останнім суду не надано.
Таким чином, позивачем не доведений факт порушення його прав відповідачами в цій частині вимог.
Крім того, суд враховує, що, як вбачається з рішення Київського районного суду м. Харкова від 01.06.2009 року, під час звернення до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_3, позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на свій стан здоров'я та необхідність придбання ліків. В мотивувальній частині вказаного рішення, судом також було надано оцінку стану здоров'я позивача та необхідності останнього у придбанні ліків (том 1, а.с. 175).
Як вбачається із заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 07.12.2015 року, під час звернення до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2, позивач в обґрунтування позовних вимог також посилався на стан свого здоров'я, наявність у нього численних захворювань та необхідність у зв'язку з цим нести витрати на придбання медикаментів, розмір яких позивачем зазначений в позові. В мотивувальній частині вказаного рішення, судом також було зазначено на наявність у позивача ряду захворювань (том 1, а.с. 173-174).
Таким чином, при вирішенні питання щодо стягнення аліментів з відповідачів на користь позивача, судом приймався до уваги в тому числі стан здоров'я позивача та наявність у нього витрат на лікування.
Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача додаткових витрат за період часу, що передував зверненню позивача до суду з даним позовом.
Відповідно, суд не приймає до уваги клопотання позивача про поновлення строку позовної давності до вказаних вимог, так як відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.Оскільки судом не встановлено порушення прав позивача на відшкодування додаткових витрат за вказаний період часу, відсутні підстави для вирішення питання щодо визнання поважними причин пропущення позовної давності. Крім того, згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.Відповідачами заяву про застосування позовної давності заявлено не було.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідачів витрат на діабетичне харчування позивача, суд керується наступним.
На підтвердження наявності вказаних витрат позивачем надано суду аркуш із назвою дієта (том 1, а.с. 233), а також рекомендації з вибору продуктів харчування (том 1, а.с. 234).
Також позивачем суду для огляду були надані його амбулаторні картки, в яких містяться численні записи лікарів щодо рекомендування йому дієт № 3, № 9, № 10.
Проте всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вказані вище дієта та рекомендації з вибору продуктів харчування є саме дієтами № 3, 9, 10, які рекомендовані йому лікарем.
Крім того, позивачем надано суду фіскальні чеки з придбання продуктів харчування (том 1, а.с. 235-237; том 2, а.с. 227-230).
Як вбачається з наданих позивачем фіскальних чеків, останнім придбавались в тому числі ковбаса, пельмені, вода, сельдь в маслі, шампіньйони, морозиво, котлети м'ясні та рибні, битки, різні види м'яса, в тому числі м'ясо кроля та індійки, хек, філе лосося, тунець, креветки, м'ясо криля, банани, виноград, апельсини та інші фрукти, чорниця, курага, чорнослив, арахіс, шоколад, вафлі діабетичні.
Також позивачем надано суду письмові пояснення із зазначенням складових дієтичного харчування, до яких відносяться в тому числі ковбаси різних видів, котлети м'ясні та рибні, м'ясо яловичини, індички, краба або криля, кролика, курятини, телятини, креветки, курага, олія олівкова, риби камбала, лосось, сельдь, треска, тунець, сухофрукти, арахіс, ягоди свіжі або свіжоморожені тощо (том 2, а.с. 216-225).
На уточнююче запитання суду позивачем надано пояснення, згідно яких вказані продукти харчування, в тому числі чорний шоколад АВК Екстра, є складовими дієтичного харчування, витрати на які він просить стягнути з відповідачів.
Витрати на пончики з шоколадом та пиріжки з вишнями, які також зазначені у фіскальних чеках, позивач після уточнюючого запитання суду просив не розцінювати як такі, що пов'язані із його дієтичним харчуванням.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України не доведено, що вживання вказаних вище продуктів харчування є життєво необхідним для його лікування, та відповідно, вказані витрати є такими, що безпосередньо обумовлені його інвалідністю та тяжкими хворобами.
Враховуючи наведене, суд відмовляє в позовних вимогах в частині стягнення з відповідачів додаткових витрат на діабетичне харчування позивача.
Вирішуючи питання щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачів витрат на загальногосподарські потреби, сплату житловокомунальних послуг, послуг Укртелекома, суд керується наступним.
Позивачем в обґрунтування вказаних витрат надано суду письмові пояснення із зазначенням складових загальногосподарських потреб (том 2, а.с. 226), квитанції про сплату житлово-комунальних послуг, послуг ПАТ Укртелеком, УДДПЗ Укрпошта (том 1, а.с. 230-232; том 2, а.с. 263-264), квитанцію на придбання бачку для унітазу (том 2, а.с. 23).
З наданих позивачем фіскальних чеків, а також його пояснень, судом встановлено, що до витрат на загальногосподарські потреби, позивач відносить свої витрати на придбання шкарпеток, нижньої білизни, дезодорантів, засобів для гоління, туалетного паперу, паперу для записів, ручок, побутової хімії, на стрижку, придбання нового бачку для унітазу тощо.
Проте, виходячи з положень ст. 203 СК України, вказані витрати не відносяться до додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.
Відповідно, у суду в даній цивільній справі відсутні підстави стягувати з відповідачів на користь позивача витрати останнього на загальногосподарські потреби, сплату житловокомунальних послуг, послуг Укртелекома, УДДПЗ Укрпошта тощо.
При цьому суд враховує, що з відповідачів на користь позивача стягнуто аліменти на утримання останнього, в зв'язку з чим фінансування вказаних вище витрат, за відсутності у позивача необхідного доходу, може здійснюватись саме за рахунок аліментних платежів.
Вирішуючи питання щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачів одноразово грошових коштів для проведення коронарографії серця позивача, в розмірі по 2500,00 грн. з кожного відповідача, суд керується наступним.
Позивачем надано суду медичні висновки щодо необхідності проведення йому вказаних медичних процедур (том 2, а.с. 9).
Проте всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України, позивачем не надано суду доказів на підтвердження розміру вказаних витрат.
За таких обставин підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.
Необхідність проведення позивачу вказаної операції підтверджується наданими ним медичними висновками (том 2, а.с. 246).
Відповідно до рахункуфактури № 042001 від 20.04.2016 року, виданого ТОВ Медцентр ОКО, отримувач ОСОБА_1, вартість послуги з проведення процедури ФЕК з імплантацією скланої IOL Acrysof SN60WF.Alcon.США складає 700,00 грн. (том 2, а.с. 249).
Відповідно до рахункуфактури № 042002 від 20.04.2016 року, виданого ТОВ Медцентр ОКО, отримувач ОСОБА_1, вартість послуги з проведення процедури ФЕК з імплантацією скланої IOL Acrysof Natural IQ Toric SN6AT3.Alcon.США становить 700,00 грн. (том 2 а.с. 251).
Позивачем в обґрунтування позову було зазначено, що відповідач ОСОБА_2 є забезпеченою людиною та може надавати йому матеріальну допомогу у визначеному позивачем розмірі.
В обґрунтування вказаних доводів позивачем надано суду копії скрін-шотів із фотографіями, які, як зазначено позивачем, розміщені на веб-сторінці вказаного відповідача в соціальній мережі Вконтакті (том 1, а.с. 142-148). В письмових поясненнях, а також усних поясненнях, наданих суду під час судового засідання, позивачем було зазначено, що особою, зображеною на фотографіях за період з 2011 по 2013 рік, є саме ОСОБА_2 Та обставина, що ОСОБА_2 сфотографований під час відпочинку в Криму, на стадіоні Металіст під час Євро-2012, а також на велосипеді, свідчить про достатній рівень його фінансового забезпечення, оскільки квитки на Євро-2012 коштували від 300,00 до 6000,00 грн., а зайняття велоспортом потребують значних фінансових витрат.
Проте вказані доводи не можуть бути прийняті судом до уваги з наступних підстав.
Всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України позивачем не доведено, що особою, зображеною на фотографіях, якість яких при цьому унеможливлює ідентифікацію особи за ознаками зовнішності, є саме відповідач ОСОБА_2 Крім того, зайняття особи велоспортом, відвідування особою матчів Євро-2102, а також відпочинок в Криму, само по собі не може свідчити про той чи інший рівень доходів вказаної особи, оскільки в суду відсутні дані щодо джерел фінансування вказаних заходів, в яких приймає участь особа.
Від клопотання про витребування з органів ДПІ довідки про доходи ОСОБА_2 позивач відмовився, зазначивши, що не вбачає в цьому сенсу, оскільки ОСОБА_2 не декларує власні доходи та раніше аналогічна інформація вже витребувалась судом в справі про стягнення аліментів (том 1, а.с. 213).
При цьому, оцінюючи інші надані позивачем докази, якими він обґрунтовував рівень матеріального забезпечення ОСОБА_3, суд керується наступним.
В письмовій заяві (том 1, а.с 155), а також в судовому засіданні, позивачем було зазначено, що відповідач ОСОБА_3 є забезпеченою людиною, про що свідчить наявність в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень даних про те, що вказаний відповідач є власником двох автомобілів Фольксваген та Інфініті, на які накладено арешт у зв'язку з ухиленням вказаного відповідача від сплати аліментів позивачу, та суд може переконатись у зазначеному, самостійно отримавши доступ до відповідної інтернет-сторінки вказаного реєстру.
Судом було роз'яснено позивачу, що відповідно до засад диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, суд позбавлений можливості самостійно витребувати докази та чинним законодавством України не передбачено такий спосіб отримання доказів судом, як самостійний перегляд веб-сторінок в мережі Інтернет.
В подальшому позивачем надано суду копію постанови про розшук майна ОСОБА_3, згідно якої державним виконавцем оголошено розшук вказаних вище автомобілів, належних боржнику ОСОБА_3 (том 1, а.с. 171).
Крім того, в письмовій заяві (том 1, а.с. 183), позивачем було зазначено, що під час спілкування з ОСОБА_3 в 2007 році він дізнався про факт придбання останнім приміщення для розміщення підприємства з оброблення деревини. В 2012 році він направив запит щодо підтвердження вказаного факту, та Валківське БТІ у відповіді підтвердило факт придбання ОСОБА_3 нерухомості.
В зв'язку з наведеним позивач також просив суд зробити відповідні висновки щодо майнового стану ОСОБА_3
Вказані вище постанова та відповідь з БТІ датовані 2012 роком. Даних про те, що станом на час розгляду справи, вказані вище автомобілі та нерухомість продовжують перебувати у власності ОСОБА_3, суду не надано.
Аудіозапис судового засідання суд також не може визнати допустимим доказом в даній цивільній справі, оскільки вказані пояснення надавались відповідачем в іншій цивільній справі та в якості сторони, а не свідка. Між тим, згідно ЦПК України, пояснення сторони, надані не за процедурою допиту свідка, не можуть визнаватись допустимим доказом в цивільній справі.
Крім того, судом за клопотанням позивача з органів Державної фіскальної служби також були витребувані дані щодо доходів ОСОБА_3 за 2015-2016 роки. Вказані дані, отримані від органів Державної фіскальної служби, суд вважає належним та допустимим доказом на підтвердження рівня доходів відповідача ОСОБА_3 Інші докази, надані позивачем, з огляду на наведене вище суд не може визнати належними та допустимими на підтвердження наявності у ОСОБА_3 можливості приймати участь в додаткових витратах на позивача.
Вирішуючи питання щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачів на користь позивача з 01.09.2015 року грошових коштів на лікування останнього, суд керується наступним.
Позивачем в судовому засіданні, а також в письмових поясненнях було зазначено, що у зв'язку із погіршенням стану його здоров'я, а також інфляційними процесами, грошових коштів, які він отримує в якості пенсії, а також аліментів від позивачів, недостатньо для його лікування, тобто проведення медичних обстежень, придбання ліків тощо.
На підтвердження вказаних вище обставин, суду були надані вказані вище медичні довідки, фіскальні чеки, а також довідки Головного управління статистики у Харківській області із зазначенням динаміки індексу споживчих цін (том 2, а.с. 245) та Національного Банку України щодо офіційного курсу гривні до іноземних валют (том 1, а.с. 20-23).
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, зокрема дані щодо інвалідності позивача, наявності у нього ряду захворювань, що обумовлюють необхідність медичних обстежень та придбання ліків, наявні дані щодо рівня доходів відповідачів, факт стягнення з останніх на користь позивача аліментів, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги у вказаній частині та стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача додаткові витрати на утримання останнього в розмірі 1700,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 01.09.2015 року і до покращення стану здоровя позивача, а з ОСОБА_2 - додаткові витрати на утримання позивача в розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 01.09.2015 року і до покращення стану здоровя позивача.
Суд вважає, що відсутність даних щодо рівня доходів ОСОБА_2Б, та, відповідно, недоведеність наявності у нього значного розміру доходів, на який посилався позивач в обґрунтування позову, не може бути підставою для звільнення останнього від участі в додаткових витратах на позивача, проте вказана обставина враховується судом при визначенні розміру такої участі.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору як інвалід 2 групи, суд відповідно до ст. 80 ЦПК України визначає ціну позову як сукупність періодичних та одноразових платежів та згідно ст. 88 ЦПК України стягує вказані судові витрати з відповідачів на користь держави.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, додаткові витрати на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень) щомісячно, починаючи стягнення з 01.09.2015 року і до покращення стану здоровя ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, додаткові витрати на утримання ОСОБА_1 в розмірі 300,00 грн. (триста гривень) щомісячно, починаючи стягнення з 01.09.2015 року і до покращення стану здоровя ОСОБА_1.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 234,50 грн. (двісті тридцять чотири гривні п'ятдесят копійок).
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь держави судовий збір в розмірі 18,00 грн. (вісімнадцять гривень).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Крівцов Д.А.