Справа №2/489/36/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про визнанні недійсним свідоцтва про право на спадщину, рішень виконавчого комітету, договорів купівлі - продажу, витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_2, опікуном яких вона є, та просила: 1) визнати незаконними дії державного нотаріуса Другої миколаївської нотаріальної контори Гавелі О.О. під час оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_9 за законом від 18 лютого 2011 р. за реєстровим НОМЕР_1 та постанову цього ж нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 липня 2014 р. 2) визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину за законом видане 18 лютого 2011 р. Другою миколаївською державною нотаріальною конторою за реєстровим НОМЕР_1 яким посвідчувалося право ОСОБА_4 на спадкове майно ОСОБА_9, тобто ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 право власності на 1/6 частини за кожною даного житлового будинку.

Ухвалою суду від 26 березня 2015 р. позовні вимоги про визнати незаконними дій державного нотаріуса Другої миколаївської нотаріальної контори Гавелі О.О. під час оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_9 за законом від 18 лютого 2011 р. за реєстровим НОМЕР_1 та постанови цього ж нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 липня 2014 р. роз'єднані в самостійне провадження (т. 1 а.с. 28).

Ухвалою суду від 10 липня 2015 р. до участі в справі залучені співвідповідачами виконавчий комітет Миколаївської міської ради, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (т. 1 а.с.162-163).

Ухвалою суду від 25 січня 2016 р. до участі в справі залучено правонаступника померлої ОСОБА_11 - ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 77).

У квітні 2016 р. до розгляду прийнято позовну заяву в остаточній редакції (т. 2 а.с.102-104).

Підсумковими позовними вимогами є такі:

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 18 лютого 2011 р. Другою миколаївською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 5-289, що посвідчувало право ОСОБА_4 на спадкове майно, що складалося з ? частки житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке залишилося після смерті ОСОБА_9.

Визнати незаконними та скасувати рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради:

№ 192 від 24 лютого 2012 р. в частині виділення житлового будинку літ Ф-2 по АДРЕСА_1 в окрему адресу - АДРЕСА_2.

№ 1299 від 14 грудня 2012 р. в частині «Згідно з договорами купівлі-продажу від 21 червня 2011 р. та 08 червня 2011 р. ОСОБА_11 є власником домоволодіння по АДРЕСА_1. Згідно з рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 24 лютого 2012 р. №192 житловому будинку за літ Ф-2 загальною площею 89,4 кв.м, житловою площею 75,6 кв.м, надано адресу: АДРЕСА_2 Виникла необхідність видати свідоцтво про право власності на майно, що залишилось за адресою: АДРЕСА_1»

№ 330 від 23 березня 2013 р. в частині «Згідно з договорами купівлі-продажу від 08 червня 2011 р., від 09 червня 2011 р. громадянка ОСОБА_11 є власником домоволодіння по АДРЕСА_1. Згідно з рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 24 лютого 2012 р. № 192 житловому будинку за літ.Ф-2 по АДРЕСА_1, який належить громадянці ОСОБА_11, надана нова адреса: АДРЕСА_2.»

Визнати недійсними:

Договір купівлі-продажу від 09 червня 2011 р., посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ємельяновою Н.В. за реєстровим № 1953, згідно якого ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_11 купила ? частину житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Договір купівлі-продажу від 08 червня 2011 р., посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ємельяновою Н.В. за реєстровим № 1935, згідно якого ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_11 купила ? частину житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Договір купівлі-продажу від 14 лютого 2013 р., посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. за реєстровим №218 згідно якого ОСОБА_11 продала, а ОСОБА_5 купив цілий житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 по 1/6 частки за кожною житлового будинку з надвірними та господарськими споруди розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Витребувати з чужого незаконного володіння по 1/6 частки житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, належні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9.

Позовні вимоги обґрунтовані ущемленням прав неповнолітніх ОСОБА_14, ОСОБА_2 щодо спадкового майна їх матері ОСОБА_9, спадщину якої вони прийняли в силу ст. 1261 ЦК України, але інший спадкоємець ОСОБА_4 приховав їх наявність при оформленні спадщини, оформив її одноосібно на себе і розпорядився без врахування майнових інтересів дітей. Постановою державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори від 14 серпня 2014 р. було відмовлено у внесенні змін до свідоцтва про право на спадщину НОМЕР_1 та у видачі свідоцтв на ім'я дітей після смерті ОСОБА_9 через відсутність оригіналу свідоцтва НОМЕР_1.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з представником позовні вимоги підтримали.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився.

Представник виконавчого комітету Миколаївської міської рада направив листа з проханням розглядати справу без його участі (т. 1 а.с.194-196).

Відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися.

ОСОБА_5 та його представники просили у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважала за потрібне позов задовольнити в інтересах неповнолітніх.

Представник третьої особи - Другої миколаївської нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі (т. 2 а.с.137).

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є опікуном на онуками ОСОБА_3, ОСОБА_2, які народилися ІНФОРМАЦІЯ_1., після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. їх матері ОСОБА_9 Відомості про батька дітей внесені до свідоцтв про народження у відповідності до ч. 1 ст.135 СК України (т. 1 а.с. 6, 9, 11-14).

Батьками ОСОБА_9 є відповідач ОСОБА_4 і ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 5).

Згідно матеріалів спадкової справи заведеною 18 лютого 2011 р. Другою миколаївською нотаріальною конторою ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько ОСОБА_4, - ОСОБА_15, який за життя склав заповіт яким розпорядився своїм майном порівну на користь сина ОСОБА_4 та онуки ОСОБА_9 Спадкоємець ОСОБА_4 подав заяву про прийняття спадщини, якою повідомив також про прийняття спадщини ОСОБА_9, яка на час подання заяви вже померла. Про наявність у померлої ОСОБА_9 неповнолітніх дітей в цій заяві ОСОБА_4 нотаріуса не повідомив. 18 лютого 2011 р. на ім'я ОСОБА_4, було видане свідоцтвоНОМЕР_2 про право на спадщину за заповітом у вигляді ? частини житлового будинку по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 38-61).

Як вбачається з копії спадкової справи в розпорядження державного нотаріуса не була надана будинкова книга на житловий будинок по АДРЕСА_1, яка зберігалася ОСОБА_1

Однак, згідно оглянутої судом будинкової книги на АДРЕСА_1 та оформлених на її підстави довідок вбачається, що з ОСОБА_3 на час його смерті мали зареєстроване місце проживання син ОСОБА_4, онука ОСОБА_9, правнуки ОСОБА_3, ОСОБА_2 і на час смерті ОСОБА_9 з нею були зареєстровані діти та батько ОСОБА_4 (т. 1 а.с.17-18, т. 2 а.с. 115-121). При оформленні спадщини нотаріус перевіряла реєстрацію ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9 в спірному будинку за адресними довідками ВГІРФО УМВС України в Миколаївській області.

18 лютого 2011 р. Другою миколаївською нотаріальною конторою була заведена спадкова справа за заявою ОСОБА_4 про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. доньки ОСОБА_9, в якій повідомив, що спадкоємці передбачених ст. 1261 ЦК України відсутні. 18 лютого 2011 р. державний нотаріус Другої миколаївської державної нотаріальної контори видала ОСОБА_4 свідоцтво НОМЕР_1 про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_9 у вигляді ? частини житлового будинку по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 64-85).

06 квітня 2011 р. розпорядженням №171р адміністрації Ленінського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради було визнані ОСОБА_4 готовими до експлуатації такі самочинні забудови: у житловому будинкку літ.А-1 збільшення загальної площі на 9,7 кв.м., зменшення житлової площі на 9,9 кв.м. в порівнянні з актом прийомки, житловий будинок літ. Ф-2 площею забудови 58,3 кв.м., житловою площею 75,6 кв.м., загальною площею 87,3 кв.м., тамбур літ. Ф площею забудови 2,7 кв.м., загальною площею 2,1 кв.м., вбиральня літ. Т площею забудови 5,1 кв.м., погріб Спд площею забудови 4,0 кв.м., сарай літ. С площею забудови 12,0 кв.м., баня літ. Р площею забудови 15,5 кв.м., навіс літ. П площею забудови 4,2 кв.м., навіс літ. М площею забудови 1,8 кв.м., сарай літ. Л площею забудови 5,9 кв.м., душ літ. И площею забудови 2,8 кв.м., альтанка літ. У площею забудови 7,9 кв.м.

У відповідності до копій технічного паспорту усі ці побуди зведені до 1995 р., окрім житлового будинку літ. Ф, який побудований у 2010 р. - надалі до матеріалів оформлення самочинних забудов додано технічний паспорт, яким рік побудови будинку за літ. Ф-2 визначений 2006 р. (т. 1 а.с.233-254, т. 2 а.с. 1-10).

Згідно інвентарної справи КП ММБТІ №11054 виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 10 травня 2011 р. ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1, яке складається з двох житлових будинків за літ. А загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., за літ. Ф-2 загальною площею 89,4 кв.м., житловою площею 75,6 кв.м., господарських будівель та споруд на підставі пункту 206 рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 22 квітня 2011 р. №457 (а.с. інв.. справи 46, 49).

Спадковим майном ОСОБА_3 відповідно до довідок БТІ, використаних при оформленні свідоцтв про право на спадщину був лише житловий будинок літ. А загальною площею 51,80 кв.м., житловою 30,50 кв.м. (розміри зазначені без врахування самочинної забудови - т.1 а.с. 83), огорожа за №2, 3, 4, 6, 7.

Крім того, згідно довідки Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради від 24 лютого 2016 р., ОСОБА_3 згідно розпорядження Миколаївської міської ради від 12 лютого 1993 р. передано у власність земельну ділянку площею 542 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1. Державний акт зареєстрований в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю на території Миколаївської міської ради 13 січня 1994 р. №977 (т. 2 а.с.105). Копія цього акту перебуває в інвентарній справі КП ММБІ №11054 (а.с. інв.. справи 62).

Відомості про право власності на земельну ділянку під спірним будинком до реєстру речових прав на нерухоме майно не внесені (т. 1 а.с. 86-88, 142-144).

Надалі, договорами №1935 від 08 червня 2011 р. та №1953 від 09 червня 2011 р., посвідченими приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ємельяновою Н.В., домоволодіння АДРЕСА_1 в рівних частках було продано ОСОБА_4 ОСОБА_11 В даних договорах зазначено про те, що домоволодіння знаходиться на неприватизованій земельній ділянці (т. 1 а.с. 115, 118).

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24 лютого 2012 р. №192 житловому будинку літ. Ф-2 по АДРЕСА_2, який належить ОСОБА_11, надано новий адрес - АДРЕСА_2, а пунктом 46 рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 23 березня 2012 р. №330 за ОСОБА_11 оформлено право власності на житловий будинок за літ. Ф-2 загальною площею 89,4 кв.м., житловою площею75,6 кв.м. та споруди, розташовані по АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 90-92).

Пунктом 194 рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1299 від 14 грудня 2012 р. оформлене право власності на житловий будинок за літ.А-1 загальною площею 62.1 кв.м, житловою площею 38.3 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, за ОСОБА_11

Відповідно довідки з державного реєстру речових прав станом на 13 травня 2015 р. ОСОБА_11 є власницею житлового будинку по АДРЕСА_2, який складається з житлового будинку літ. Ф-2 загальною площею 89,4 кв.м., житловою площею 75,6 кв.м. та споруд на підставі свідоцтва про право власності від 03 квітня 2012 р. (т. 1 а.с. 143-144).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_11 її спадкоємцем є ОСОБА_7, право власності якої на житловий будинок по АДРЕСА_2 в м. Миколаєві не оформлене (т. 2 а.с. 18-49).

14 лютого 2013 р. за договором №218 посвідченим приватним нотаріусомМмиколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. ОСОБА_11 продала ОСОБА_5 житловий будинок АДРЕСА_1 в м. Миколаєві, який складається з житлового будинку загальною площею 62,1 кв.м., житловою площею. 38,3 кв.м. (т. 1 а.с. 102-103). Відповідно до копії технічного паспорту від 26 жовтня 2012 р. до об'єкту продажу окрім житлового будинку літ. А, віднесені баня літ. Р, вбиральня літ. Т., огорожі №2-9, споруди №5, I (т. 1 а.с. 123-124). При оформленні договору ОСОБА_11 нотаріально посвідченою заявою гарантувала, що дане майно є її особистою власністю, оскільки вона у шлюбі не перебуває, а дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_6 нотаріально засвідченою заявою погодилася на придбання у спільну сумісну власність з чоловіком будинку АДРЕСА_1 в м. Миколаєві (т. 1 а.с. 134, 137-139).

При оформленні цього договору до матеріалів нотаріальної справи долучена довідка Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради від 26 листопада 2012 р. про те, що по АДРЕСА_1 документів, які підтверджують право власності на земельну ділянку за цією адресою не зареєстровано (т. 1 а.с. 112).

На житловий будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 у березні 2011 р. завів будинкову книгу і знявся з реєстрації у грудні 2012 р. (т. 2 а.с. 156-159). Проживає і зареєстрований в цьому будинку на теперішній час ОСОБА_5 з дружиною та двома повнолітніми дітьми (т. 2 а.с. 86).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця),до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч.1ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК малолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину у день смерті спадкодавця, незалежно від дати подання нотаріусу відповідної заяви.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є такими, що прийняли спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_9 та мали спадкувати в рівних частках (ст. 1267 ЦК України) за законом із ОСОБА_4, який також є спадкоємцем 1 черги за законом (ст. 1261 ЦК України), ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд по АДРЕСА_1, яку ОСОБА_9 прийняла після смерті діда ОСОБА_3, але не офоромила.

Фактичні дії ОСОБА_4 із замовчування наявності спадкоємців за законом ОСОБА_2, ОСОБА_14 при оформленні спадщини після смерті ОСОБА_9 суд вважає умисними та незаконними.

ЗВідповідно до ст. 1301 ЦК України, якщо свідоцтво про право на спадщину на частку неповнолітнього спадкоємця було видано іншим спадкоємцям, то судовий захист їх прав може здійснюватися шляхом визнання таких свідоцтв про право на спадщину частково (або повністю) недійсними та визнання за ними права на відповідну частину спадкового майна (постанова Верховного Суду України від 06 червня 2012 р. в справі 6-32ц12).

Тож, вимога про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_9 посвідченого 18 лютого 2011 р. за реєстровим НОМЕР_1 державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори в частині оформлення такого права одноособово за ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково - на 2/3 спадкового майна, що складалося з ? частини житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових споруд та будівель по АДРЕСА_1, оскільки на 2/3 частини вказаного спадкового майна мали право ОСОБА_3, ОСОБА_2

Інші вимоги задоволенню не підлягають.

Суд звертає увагу на позицію Верховного Суду України викладену в постанові від 18 вересня 2013 р. (справа № 6-95цс15), що право особи, яка вважає себе власником майна, не підлягає захисту шляхом задоволення позову до чергового добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого статтями 215, 216 ЦК України. Норма ч. 1 ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину й відчуженого третій особі. Такий спосіб захисту можливий лише шляхом подання віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати в набувача це майно.

Об'єктом спору є нерухоме майно у вигляді 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд.

Згідно ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права визнаються речовими правами.

У відповідності до ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (п. 7, 8), якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Після прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_9 та оформлення за собою відповідних свідоцтв, ОСОБА_4 здійснив оформлення самочинно побудованого майна побудованого як до відкриття спадщини ОСОБА_3, так і в рік смерті останнього, оформив на себе з урахуванням узаконених будівель свідоцтво про право власності 10 травня 2011 р. на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 22 квітня 2011 р. №457, і продав інший об'єкт нерухомості - домоволодіння (а не житловий будинок) ОСОБА_11, а та здійснила виділ частини домоволодіння - окремий житловий будинок в окрему адресу - АДРЕСА_2 та продала інший житловий будинок -0 по АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Дії ОСОБА_4 з оформлення самочинно побудованого майна наслідком чого стало видача адміністрацією Ленінського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради відповідного розпорядження №171р від 06 квітня 2011 р. у належний правовий спосіб неоспорені.

Так само не оспорені свідоцтво про право власності ОСОБА_4 від 10 травня 2011 р. на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 22 квітня 2011 р. №457 на ціле домоволодіння по АДРЕСА_1.

Це позбавляє можливості визнавати недійсними рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради з приводу оформлення окремої адреси, оформлення права власності за ОСОБА_11 на нерухомість по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та наступний правочин з продажу ОСОБА_11 нерухомості ОСОБА_5, оскільки первісне право власності ОСОБА_4 на домоволодіння по АДРЕСА_1 від якого походять спірні рішення виконкому та наступні правочини не визнано недійсним.

Стосовно неможливості віндикації спірних 1/3 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 та визнання за неповнолітніми права власності на 1/6 частини будинку за кожною, то суд зазначає, що спадкового майна ОСОБА_3, яке, в свою чергу, після смерті своєї матері ОСОБА_9, успадкували ОСОБА_2, ОСОБА_3, у вигляді житлового будинку літ. А загальною площею 51,80 кв.м., житловою 30,50 кв.м., огорожа за №2, 3, 4, 6, 7 в натурі на теперішній час не існує через зміну об'єму нерухомості, її технічних характеристик, присвоєння окремим частинам самостійної адреси.

Згідно ст. 88 ЦПК України пропорційно частини задоволених позовних вимог з ОСОБА_4 слід стягнути судовий збір 551,20 грн. на користь ОСОБА_1

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_9 посвідчене 18 лютого 2011 р. за реєстровим НОМЕР_1 державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори в частині оформлення такого права за ОСОБА_4 на 2/3 спадкового майна, що складалося з ? частини житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових споруд та будівель по АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_4 551,20 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький