АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Буленка О.О.,

Суддів: Дорош А.І., Омельченко Л.М.

при секретарі Ачкасовій О.Н.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 24 лютого 2016 року по справі за заявою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ, за участю заінтересованої особи ОСОБА_3

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження, прохаючи при цьому поновити строки на оскарження вказаної постанови. В обґрунтування скарги вказав, що рішенням Октяьрського районного суду м. Полтави від 01.12.2008 року задоволений його позов та розділено у натурі між ним та ОСОБА_3 спільне майно подружжя - житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою м. Полтава, вул. Червоного Хреста, 7 та визначено порядок користування земельною ділянкою за цією адресою. Враховуючи, що відповідачка відмовляється добровільно виконати рішення суду в частині розподілу будинку, за його заявою Октябрським районним судом м. Полтави був виданий виконавчий лист, Постановою державного виконавця від 21.06.2010 року йому відмовлено у відкритті виконавчого провадження у звязку з тим, що виконавчий документ не підлягає примусовому виконанню, оскільки в ньому відсутній елемент примусовості, що суперечить ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає постанову державного виконавця протиправною, оскільки відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, передбачені ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, вказав, що він пропустив 10 денний строк на оскарження постанови державного виконавця з поважної причини, оскільки перебував постійно на лікуванні.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 24 лютого 2016 року скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ, за участю заінтересованої особи ОСОБА_3 залишено без задоволення.

З вказаною ухвалою суду не погодився ОСОБА_2 та оскаржив її в апеляційному порядку.

Апелянт вважає ухвалу суду незаконною та винесеною з порушенням норм процесуального права. В обґрунтування скарги зазначив, що судом не враховано, що у статті 26 ЗУ « Про виконавче провадження» не передбачає таку підставу для відмови у відкритті провадження як відсутність елементу примусовості.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити або скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Постановлюючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця, повязані із відмовою у відкритті провадження є правомірними, підстав для скасування постанов від 21.06.2010 року відсутні. Крім того, судом першої інстанції зазначено, що оскільки у задоволенні скарги було відмовлено за безпідставністю, то строки пропуску на оскарження постанов застосовані бути не можуть

Колегія суддів, не погоджується з висновком суду першої інстанції за наступних обставин.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01.12.2008 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_2 задоволений та між ним і ОСОБА_3 розділене спільне майно подружжя - житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою м Полтава, вул. Червоного Хреста, 7. / а.с.4-8, 9-13/

22.06.2009 року Октябрським районним судом м. Полтави видано виконавчі листи про виділення ОСОБА_2 на ? частину житлового будинку та господарських споруд та щодо визначення порядку користування земельною ділянкою / а.с.17,18/

21.06.2010 року державним виконавцем Гавриленком М.М. винесено постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, а саме з примусового виконання виконавчого листа № 2-83 про виділення ОСОБА_2 на ? частину житлового будинку, господарських будівель та споруд та про визначення порядку користування земельною ділянкою/ а.с. 19,20/.

Підставою відмови у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець зазначив, що виконавчий документ не підлягає примусовому виконанню, оскільки в ньому відсутній елемент примусовості, що суперечить ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»

В свою чергу, у відповідності до вимог ст. 368 ч.2 ЦПК України передбачено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що державна виконавча служба здійснює виконання рішень судів та інших органів відповідно до законів України.

Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом..

Відповідно до ст. 25 Закону України « Про виконавче провадження» ,державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею 26 Закону України « Про виконавче провадження» встановлено підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Системний аналіз вказаних норм права вказує на обовязок державного виконавця прийняти до виконання виконавчий лист № 2-83 від 22.06.2009 року та відкрити виконавче провадження та вжити заходів виконання рішення суду направлених на виділення у натурі ОСОБА_2 ? частини житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями.

За наведених обставин скарга ОСОБА_2 є обґрунтованою, постанова державного виконавця від 21.06.2010 року неправомірною.

В свою чергу, згідно ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як встановлено судом першої інстанції, скаржник підтвердив факт отримання ним постанов державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 21.06.2010 року, однак повідомити дату їх отримання не зміг. При цьому посилався на поважність причин пропуску ним строку для оскарження вказаних постанов в звязку з станом здоровя.

Вирішуючи питання, що стосуються поважності причин пропуску строку звернення до суду, а відповідно можливості його поновлення, суд виходить із наступного.

Під поважністю причин пропуску строку звернення до суду слід розуміти такі обставини, що є обєктивно непереборними, незалежними від волі особи, повязані з існуючими перешкодами для своєчасного вчинення відповідних дій, а також підтвердженні належними доказами.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні у наступні періоди з: 26.05.2010 по 04.06.2010 р, з 02.05.2011 по 12.09.2011 р, 27.02.2013 по 28.02.3013 року, з 10.09.2013 по 24.09.2013 р., що свідчить, що лікування скаржника було періодичним та не позбавляло скаржника можливості оскаржити спірні постанови.

Таким чином, можливо дійти до висновку, що ОСОБА_2 пропустив строк для подання скарги на дії державного виконавця, що є предметом оскарження у цій справі за обставин, що не є обєктивно непереборними, незалежними від його волі, повязані з існуючими перешкодами для своєчасного вчинення відповідних дій, а навпаки за власних субєктивних, свідомих дій.

Згідно вказаного, колегія суддів не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_2строку звернення до суду для оскарження дій державного виконавця, що є предметом поданої скарги.

За змістом п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові.

Беручи до уваги той факт, що колегія суддів не знайшла підстав для поновлення ОСОБА_2 строку для звернення до суду із поданою скаргою на дії державного виконавця, його скарга підлягає залишенню без розгляду у звязку з пропуском строку її подання.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргуМельника ОСОБА_4 задовольними частково.

Ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 24 лютого 2016 року скасувати та постановити нову.

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ, за участю заінтересованої особи ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : _________________ О.О. Буленко

Судді: ____________А.І.Дорош ____________Л.М.Омельченко