Справа № 128/2034/16-ц Провадження № 22-ц/772/3322/2016Головуючий в суді першої інстанції Ганкіна І. А.
Категорія 39Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Вавшка В.С., Стадника І.М.,
при секретаріКирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 3 жовтня 2016 року про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_7 до Писарівської сільської ради, Вінницького району, Вінницької області, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

у с т а н о в и л а :

ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 3 жовтня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_6 - ОСОБА_8 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №128/2034/16-ц за позовом ОСОБА_7 до Писарівської сільської ради, Вінницького району, Вінницької області, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову про скасування зазначених заходів забезпечення позову.

Перевіривши додержання вимог закону при постановленні ухвали, її законність і обґрунтованість, у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

Встановлено, що в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа №128/2034/16-ц за позовом ОСОБА_7 до Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_6 про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

14 червня 2016 року суддею Вінницького районного суду Вінницької області у цій справі постановлено ухвалу про задоволення заяви позивача та забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок №13 по вул. Немирівське шосе в селі Писарівна Вінницького району.

25 серпня 2016 року суддею Вінницького районного суду Вінницької області у цій справі постановлено ухвалу про задоволення заяви позивача та забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, яка розташована за адресою: с. Писарівка, вул. Немирівське шосе, 13 Вінницького району.

30 вересня 2016 року представник ОСОБА_6 - ОСОБА_8 звернулась із заявою в суд про скасування заходів забезпечення позову.

Вирішуючи вказане питання про скасування забезпечення позову та відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, як це вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, що заходи забезпечення позову застосовані з метою недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду в майбутньому, спірні правовідносини безпосередньо впливають на виникнення в подальшому правовідносин з приводу спадкового майна, на яке накладено арешт, а тому заява задоволеною бути не може.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм процесуального права, а судом при цьому допущено порушення порядку, встановленого для його вирішення.

Так, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Отже суд першої інстанції при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову мав ураховувати той факт, що заявлений позов не є позовом майнового характеру і не містить матеріально-правових вимог щодо об'єктів нерухомого майна щодо яких судом застосовано заходи забезпечення позову у виді накладення арешту.

За змістом позовних вимог позивач ставить питання про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Тобто про вимоги майнового характеру у поданій позивачем заяві не йдеться, провадження у цій справі відкрито саме за цими вимогами, а тому відповідно цей спір не є майновим спором.

Суд не обґрунтував чому саме дійшов висновку, що цей позов немайнового характеру можна забезпечити таким видом забезпечення як арешт на будинок та земельну ділянку.

В матеріалах наданих суду немає належних та допустимих доказів того, що земельна ділянка на яку накладено арешт є об'єктом права власності спадкодавця та який, в силу свого правового статусу, може відчужуватися.

Вирішуючи це питання суд не пересвідчитися у тому, чи вид забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, відповідає заявленій позовній вимозі, зокрема її обсягу.

Відповідно до роз'яснення даного у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до правил пунктів 2 та 3 частини 1 статті 312 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду з переданням питання на новий розгляд до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права та порушення судом порядку, встановленого для його вирішення.

За таких обставин, оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та судом допущено порушення порядку, встановленого для його вирішення, то така ухвала підлягає скасуванню з переданням питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 312 частина 1 пункти 2,3, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 3 жовтня 2016 року про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову у цій справі скасувати, а питання направити на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ В.С. Вавшко

/підпис/ І.М. Стадник

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук