Провадження № 2/521/4330/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді Гуревського В.К.
За секретаря Ардаковської А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 нова біржа про визнання договору дійсним та визначення часток
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи: ОСОБА_4 нова біржа, просила суд визнати укладений між нею, ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_6, по довіреності, як покупцями, та ОСОБА_2, яка діяла від імені ОСОБА_3, за довіреністю, як продавцями, договір купівлі-продажу №119/98 від 27 січня 1998 року, квартири АДРЕСА_1, зареєстрований на товарній біржі «ОСОБА_4 Біржа» дійсним, та визначити частки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2, яка належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, на підставі договору купівлі-продажу №119/98 від 27 січня 1998 року, зареєстрованого на товарній біржі «ОСОБА_4 Біржа» ОСОБА_1, ОСОБА_6, померлої 14 вересня 2002 року, ОСОБА_5, померлої 23 січня 2016 року, по 1/3 частці за кожним із співвласників, посилаючись на обґрунтування своїх вимог на такі обставини.
Правочин оформлявся на товарній біржі «ОСОБА_4 Біржа» 27 січня 1998 року, всіх істотних умов угоди дотримано, договір купівлі-продажу №119/98 позивач зі своєю тіткою, яка діяла від свого імені та від імені своєї матері, тобто бабусі позивача, зареєстрували в КП „ОМБТІ та РОН під № 669 стр. 104 книга 265 пр. від 02 лютого 1998 року. 14 вересня 2002 року ОСОБА_6 померла, спадкоємцем якої була її дочка ОСОБА_5, тобто тітка позивача, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. 23 січня 2016 року ОСОБА_5 померла, у звязку із чим позивач як єдиний спадкоємець звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті тітки, але їй було відмовлено, так як договір не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору. В вищезазначеному договорі в числі учасників правочину є продавці і покупці, які діяли на підставі довіреності, які не можуть бути членами біржі. Крім цього квартира АДРЕСА_1, належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, частки ОСОБА_1, та померлим ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_6, у праві власності на вищевказану квартиру не визначені, що також стало на заваді видачі позивачу свідоцтва на спадщину. Враховуючи, що сторони виконали свої обов'язки за договором, позивач просить визнати у судовому порядку правочин дійсним та визначити частки в праві спільної сумісної власності на квартиру. В позасудовому порядку позивач не може вирішите це питання.
Позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідачі та третя особа в судове засідання не з'явилися повторно, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів та третьої особи, та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів та третьої особи, що не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.
ОСОБА_1, ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_6, по довіреності, як покупцями, з однієї сторони, та ОСОБА_2, яка діяла від імені ОСОБА_3, по довіреності, як продавцями, з другої сторони, уклали договір купівлі-продажу №119/98 від 27 січня 1998 року, квартири АДРЕСА_1, на товарній біржі «ОСОБА_4 Біржа».
Вищевказана квартира складається з однієї кімнати житловою площею 17,2 кв. м., загальною площею 30,7 кв. м. та належала ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право власності на житло №720, виданого ОСОБА_4 відділом ОСОБА_4 залізничної дороги 02 червня 1993 року, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» під № 48 пр., стор. 106, реєстр №669, від 08 жовтня 1993 року.
Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо усіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу №119/98 від 27 січня 1998 року, укладений на товарній біржі «ОСОБА_4 Біржа» без наступного нотаріального посвідчення договору.
Після укладення зазначеного договору сторони повністю виконали всі його умови. Факт передачі покупної ціни продавцям від покупців, ОСОБА_1, ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_6, підтверджується пунктом 6 умов зазначеного договору №119/98, зареєстрованого на товарній біржі «ОСОБА_4 Біржа», відповідно до якого продавцями отримана сума за відчужувану квартиру.
Підтвердженням виконання сторонами договору є видача покупцям екземпляру договору, другий екземпляр залишений на збереження на біржі. Оскільки сторонам виданий один екземпляр зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна - спірної квартири, що зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» і наданий суду, квартира продавцями передана покупцям, суд вважає, що до ОСОБА_1, ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_6, перейшло право власності на спірну квартиру, що додатково підтверджується відміткою на договорі КП «ОМБТІ та РОН» про реєстрацію за ОСОБА_1, ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_6, права власності на квартиру від 02 лютого 1998 року під № 669 стр. 104 книга 265 пр. До укладання зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна це житло належало на праві власності ОСОБА_3, тому згідно ст. 225 ЦК УРСР відповідачі, як власники майна, вправі були здійснювати її відчуження.
14 вересня 2002 року ОСОБА_6 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖД №306827 від 14 вересня 2002 року, запис №8070, у звязку із чим відкрилась спадщина.
Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6, померлої 14 вересня 2002 року, на підставі ст. 1261 ЦК України, є її дочка ОСОБА_5 (відповідно до свідоцтва про народження №41817723 від 25 січня 1955 року, запис №544; свідоцтва про шлюб серії ФГ №086836 від 28 квітня 1955 року, запис №194), яка прийняла спадкове майно на підставі п. 3 ст. 1269, ст. 1270 ЦК України.
23 січня 2016 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №442930 від 25 січня 2016 року, запис №1013, у звязку із чим відкрилась спадщина.
Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 23 січня 2016 року, на підставі ст. 1265 ЦК України, є її племінниця ОСОБА_1, позивач по справі (свідоцтва про народження серії І-НИ №327836 від 14 травня 1974 року, запис №642; свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД №259824 від 06 серпня 1994 року, запис №992; свідоцтво про народження серії ГД №970672 від 25 липня 1955 року, запис №1163; свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №191025 від 23 червня 2009 року, запис №3457).
У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 з заявою про прийняття спадщини. Однак свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначене майно позивач не отримала, у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу №119/98 від 27 січня 1998 року, укладений на товарній біржі «ОСОБА_4 Біржа» не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору. При реєстрації вищевказаного договору були порушені ст. 45, 47 ЦК України РСР 1963 року, ст. ст. 1, 8, 9, 15, 16 Закону України «Про товарну біржу», учасниками біржі є тільки її члени, а в числі продавців і покупців є особи, які діяли на підставі довіреності і на момент укладання зазначеного договору, згідно статуту біржі не могли бути прийняті в члени біржі. Також, в вищезазначеному договорі не зазначені частки, які належать ОСОБА_1, та померлим ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_6, тобто квартира належить на праві спільної сумісної власності, про що свідчить лист нотаріуса від 07 квітня 2016 року за №102/02-14.
Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу (визначення) частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Згідно із ст. 372 ЦК України, майно, яке знаходиться у праві спільної сумісної власності може бути поділено між співвласниками за згодою між ними. В такому разі частки співвласників передбачаються рівними.
В теперішній час позивач має намір розпорядитися належним майном, тобто квартирою №48 в будинку №19/3 по вулиці Космонавтів у м. Одесі, але нотаріально посвідчити зазначений договір, укладений на товарній біржі «ОСОБА_4 Біржа», позивач не має можливості, оскільки співвласник та спадкоємець померли.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ГК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.
У звязку з тим, що в судовому засіданні встановлений факт смерті співвласників, правочин підлягав державній реєстрації і така реєстрація була проведена, враховуючи неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 16, 218, 220, 334, 370, 372, 640 ЦК України, ст. ст. 11, 15, 60, 61, 174, 213, 215, 224-226, 228 ЦПК України, СУД
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_6, за довіреністю, як покупцями, та ОСОБА_2, яка діяла від імені ОСОБА_3, за довіреністю, як продавцями, договір купівлі-продажу №119/98 від 27 січня 1998 року, квартири АДРЕСА_1, зареєстрований на товарній біржі «ОСОБА_4 Біржа» - дійсним.
Визначити частки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, на підставі договору купівлі-продажу № 119/98 від 27 січня 1998 року, зареєстрованого на товарній біржі «ОСОБА_4 Біржа» ОСОБА_1, ОСОБА_6, на день смерті, яка настала 14 вересня 2002 року, ОСОБА_5, на день смерті, яка настала 23 січня 2016 року, по 1/3 частці за кожним із співвласників.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.К.Гуревський