Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1543/14-ц
Провадження № 6/321/15/2016
У х в а л а

21 жовтня 2016 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.М.

заявника ОСОБА_1

представник заявника ОСОБА_2

представника стягувача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Апеляційного суду Запорізької області від 31 березня 2015 року у цивільній справі за позовом приватного підприємства «Агро-Дніпро» до ОСОБА_1 про відновлення становища, яке існувало до порушення права та примусове виконання обовязку в натурі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Михайлівського районного суду Запорізької області із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення. В заяві зазначила, що рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 31 березня 2015 року було скасовано рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року та ухвалено нове рішення, яким її було зобовязано відновити огорожу території Приватного підприємства «Агро - Дніпро» по вул. 70 років Радянської влади в смт. Пришиб Михайлівського району Запорізької області, шляхом встановлення залізобетонних плит у кількості 18 шт. Постановою державного виконавця від 14 травня 2015 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 321/115-43/14 виданим Михайлівським районним судом від 06 травня 2014 року, згідно якого вона зобовязана встановити 18 залізобетонних плит. Виконати рішення суду способом встановлення 18 залізобетонних плит вона не в змозі через свій похилий вік та стан свого здоровя. Вона є пенсіонеркою, ІНФОРМАЦІЯ_1, їй 81

рік, вона страждає на ряд хронічних захворювань. Нещодавно вона пройшла курс

лікування так як стан її здоровя значно погіршився, тому вона була вимушена витратити

на ліки всі свої заощадження, які планувала використати на відновлення вищевказаної

огорожі ПП «Агро-Дніпро». Від виконання вищевказаного рішення суду вона не відмовляється та не ухиляється, але самостійно встановити 18 залізобетонних плит не взмозі за станом здоровя, крім того, плит немає в наявності. Єдиним джерелом її доходів являється пенсія в розмірі 1360 грн., тому заявник просить суд змінити порядок і спосіб виконання рішення суду шляхом стягнення з неї вартості плит в сумі 7740 грн., стягуючи щомісячно 20 % її пенсії.

Заявник ОСОБА_1 і її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні просили суд задовольнити заяву на підставах, викладених у ній.

Представник стягувача ПП «Агро-Дніпро» ОСОБА_3 в судовому засіданні категорично заперечувала проти задоволення заяви, додатково пояснила, що боржник ОСОБА_1 отримує пенсію, має у власності житловий будинок і земельну ділянку, яка перебуває в оренді, тому її майновий стан дозволяє виконати рішення суду. Посилання заявника на незадовільний стан здоровя, не є обставиною для зміни способу і порядку виконання рішення. До того ж доказів її витрат на лікування заявник ОСОБА_1 не надала. Враховуючи викладене, підстав для зміни способу і порядку виконання рішення суду немає.

Державний виконавець Рижков А.І. в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просить вирішити заяву на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши заяву з доданими документами та матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні заяви, враховуючи такі обставини.

Так, судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 31 березня 2015 року було скасовано рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року та ухвалено нове рішення яким ОСОБА_1 було зобовязано відновити огорожу території Приватного підприємства «Агро Дніпро» по вул. 70 років Радянської влади в смт. Пришиб Михайлівського району Запорізької області, шляхом встановлення залізобетонних плит у кількості 18 шт.

Постановою державного виконавця від 14 травня 2015 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 321/115-43/14 виданим Михайлівським районним судом від 06 травня 2014 року згідно якого ОСОБА_1 зобовязана встановити 18 залізобетонних плит .

Відповідно до відповіді на запит державного виконавця, ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ Михайлівського району, Запорізької області та отримує пенсію в розмірі 1423,91грн.

У відповідності до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 має у власності земельну ділянку площею 5,01 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, яка передана в оренду Дочірному сільськогосподарському підприємству «Агроцентр» приватного акціонерного товариства «Михайлівський райагропостач» строком до 16 квітня 2063 року.

У відповідності до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, у приватній власності ОСОБА_1 перебуває житловий будинок № 179, розташований в смт. Пришиб, вул. Леніна, Михайлівського району Запорізької області та земельна дліянка.

Згідно довідки від 08 червня 2016 року за № 319, виданої КЗ охорони здоровя «Михайлівського центру первинної медико - санітарної допомоги», ОСОБА_1 знаходиться на диспансерному обліку та отримує спеціальне лікування у сімейного лікаря за місцем проживання.

У відповідності до довідки від 02 червня 2016 року, виданою директором Дочірного сільськогосподарського підприємства «Агроцентр» ПАТ «Михайлівський Райагропостач», земельний пай ОСОБА_1 знаходиться в оренді ДСГП «Агроцентр» АТ «Михайлівський райагропостач», з 01 грудня 2015 року по 01 червня 2016 року виплати не здійснювалися у звязку з тим, що орендна плата була виплачена у попередні роки.

Відповідно до актів державно виконавця від 26 червня 2015 року, 21 березня 2016 року і 08 квітня 2016 року під час перевірки стану виконання рішення суду про зобовязання ОСОБА_1 встановити 18 залізобетонних плит, рішення виконано не було.

Згідно з частиною пятою статті 124 Конституції України та статті 14 ЦПК України судове рішення є обовязковим до виконання на всій території України і виконується в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обовязковість рішень суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 § 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обовязків та, водночас, передбачає виконання судових рішень.

Зокрема, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 43).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013 за конституційним зверненням акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що обовязкове виконання судових рішень є складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, заміна способу і порядку виконання рішення суду можлива лише у виняткових випадках, що обумовлюють обєктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» розяснено, що задоволення заяви про розстрочку виконання рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Аналізуючи підстави для заміна способу і порядку виконання рішення суду наведені ОСОБА_1 в заяві, суд приходить до таких висновків.

Так, ОСОБА_1 посилається на тяжке матеріальне становище у звязку з тим, що вона є пенсіонеркою, але судом встановлено, що вона отримує пенсію в сумі 1423,91грн., має у власності земельну ділянку, житловий будинок, тому її посилання на тяжке матеріальне становище не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Крім того, ОСОБА_1 посилалась на незадовільний стан здоровя. Надані довідкипро перебування ОСОБА_1 на лікуванні, суд не розцінює як належні докази для задоволення вимог заявника в звязку з тим, що зазачена обставина не являється достатньою підставою для заміни способу і порядку виконання рішення суду.

Крім того, заявник ОСОБА_1 в своїй заяві просить змінити її обовязок по встановленню плит на зобовязання відшкодувати їх вартість, тобто фактично просить змінити рішення по суті, що є неможливим на стадії його виконання.

Також судом береться до уваги, що представник стягувача ОСОБА_3 не згодна з вартістю плит зазначеною ОСОБА_1 в своїй заяві і категорично заперечує проти відшкодування вартості плит, а наполягає на виконанні рішення про відновлення порушеного права, саме способом вказаним в рішенні.

Таким чином, на порушення вимог ст. 373 ЦПК України, заявником фактично не наведено у заяві про зміну способу і порядку виконання рішення суду обставин, які б мали характер особливих або виняткових, не надано жодних доказів на підтвердження складного збігу обставин чи наявності такого майнового стану, який би давав підстави для задоволення заяви.

До того ж, в наданих документах та матеріалах справи вбачається відсутність обставин, які б робили неможливим або ускладнювати виконання рішення суду.

Статтею 13 ЦК України заборонено вчинення дій або зловживання правом, якщо цими діями завдається шкода іншій особі, у даному випадку стягувачу.

Крім того, зміна способу і порядку виконання рішення суду може призвести до істотного дисбалансу прав та обовязків сторін та не відповідає засадам цивільного законодавства, передбаченим ст. 3 ЦК України.

Таким чином, винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо зміну способу і порядку виконання рішення суду, не були підтверджені відповідними засобами доказування.

Зміна способу і порядку виконання рішення суду на яких наполягає ОСОБА_1 на переконання суду, є порушенням п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини та ст.1 Протоколу до Конвенції, щодо права людини на справедливий суд та права на вільне володіння майном, та буде суперечити відповідній судовій практиці Європейського Суду з цих питань.

Відповідно до зазначеного та керуючись ст. 373 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Апеляційного суду Запорізької області від 31 березня 2015 року у цивільній справі за позовом приватного підприємства «Агро-Дніпро» до ОСОБА_1 про відновлення становища, яке існувало до порушення права та примусове виконання обовязку в натурі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4