Справа № 433/1545/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

17.10.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі: головуючого судді Крівоклякіної Н.В., за участю секретаря Рєзнікової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», від імені якого діє представник за довіреністю, предявило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 06.06.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №575-3/1-080, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 35 000,00 доларів США, яку на підставі п.1.1 Договору про внесення змін №2 від 14.08.2012 року було змінено та переведено 22 420,46 доларів США в гривню за курсом 8,13 грн за 1 долар США, що становить 182 278,34 грн. Кредит надавався зі строком погашення до 13.08.2022 року та початковою відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 14,00 % річних. Позичальник зобовязався виконати зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, повернути суму отриманих кредитних коштів, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, щомісячними платежами згідно графіку сплати кредиту. Позивач виконав свої зобовязання у повному обсязі. У порушення норм Цивільного кодексу України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку із чим станом на 18.12.2015 року виникла заборгованість у сумі 197 152,40 грн яка складається з: 148 860,56 грн сума заборгованості за кредитом; 22 605,39 грн сума заборгованості за відсотками; 9 071,53 грн розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 5981,79 грн - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків, 6 007,28 грн розмір інфляційних витрат за кредитом; 4 625,84 грн розмір інфляційних витрат за відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того просить покласти на відповідача судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду клопотання в якому просив провести судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області ( на 07.09.2016 р., на 14.09.2016 р., на 30.09.2016 р., на 17.10.2016 р.). Причини неявки суду не повідомив.

Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які

вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено наступне.

06.06.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач та ОСОБА_1 був укладений договір №575-3/1-080, за умовами якого позичальнику був наданий кредит на споживчі цілі в межах максимального ліміту заборгованості 35 00,00 доларів США, зі сплатою 14% річних та комісій, в розмірі, визначеному Додатком №1, з кінцевим терміном погашення кредиту до 06 червня 2018 року включно (а.с.8-17).

14.08.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір про внесення змін №1 до Договору від 06.06.2008 року, за умовами якого була змінена відсоткова ставка за користування кредитом на 15,0% річних, погашення кредиту мало здійснюватись згідно графіку, зазначеного у п.1.1.1. Договору про внесення змін (а.с.18-28).

14.08.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір про внесення змін №2, відповідно до якого сторони домовились змінити валюту кредиту та перевести її в гривню за курсом 8,13 грн за 1 долар США, що станом на дату укладення договору склало 182 278,34 грн. Починаючи з 14.08.2012 року і до 13.08.2022 року процентна ставка за користування кредитом була змінена на 9,9% річних (а.с.29-32).

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до п.1.1.1 Договору кредиту від 06.06.2008 року надання кредиту здійснювалось окремими частинами за графіком, зазначеним у Договорі.

Відповідно до п. 1.4 Договору про внесення змін №2 до Договору кредиту від 06.06.2008 року, погашення заборгованості мало здійснюватись згідно графіком, який є Додатком 1 , в наступному порядку: до 14 числа кожного місяця, починаючи з вересня 2012 року та з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 13 серпня 2022 року (включно)

Відповідно до п.3.2.3 Договору кредитор має право вимагати повернення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій у разі, зокрема, несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5% суми кредиту; затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більше як на 10%.

Згідно зі ст. 4 Договору, у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, а також прострочення строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення. Нарахування пені за невиконання зобовязань, визначених п.п. 1.1, 2.4 Договору та штрафів за невиконання зобовязань, визначених п.3.3.2-3.3.17 цього Договору, припиняється через один рік від дня, коли будь-яке з таких зобовязань мало бути виконане.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно розрахунку заборгованості, відповідач ОСОБА_1 належно не виконував свої зобов'язання за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №575-3/1-080 від 06.06.2008 року внаслідок чого станом на 18.12.2015 року утворилась заборгованість, яка становить 197 152,40 грн та складається з: 148 860,56 грн сума заборгованості за кредитом; 22 605,39 грн сума заборгованості по відсоткам; 9 071,53 грн розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 5 981,79 грн розмір відсотків за несвоєчасне повернення кредиту, 6 007,28 грн розмір інфляційних витрат за кредитом; 4 625,84 грн розмір інфляційних витрат за відсотками (а.с.33-34).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором кредиту №575-3/1-080 від 06 червня 2008 року, в розмірі 182 099,07 грн, в яку входить сума заборгованості за кредитом 148 860,56 грн, сума заборгованості по відсоткам 22 605,39 грн, розмір інфляційних витрат за кредитом 6 007,28 грн, розмір інфляційних витрат за відсотками 4 625,84 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований.

В частині стягнення з відповідача штрафних санкцій в загальній сумі 15 053,32 гривень (9 071,53 грн розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту та 5 981,79 грн розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків), суд дійшов наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Отже, зобовязання за своїм значенням поділяються на: основні зобовязання які можуть існувати самостійно, та додаткові (акцесорні) зобовязання які забезпечують належне виконання основних зобовязань і виникають та існують виключно за умови існування основного зобовязання.

Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, основним зобовязанням позичальника ОСОБА_1 Олександрвоича за Договором кредиту є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобовязанням є сплата неустойки (штрафа, пені).

Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористичная операція, в якому міститься місто Луганськ Луганської області.

Як вбачається зі справи, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований у м.Луганськ, а тому він є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань.

Крім того, комерційним банкам Національним Банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 18.12.2015 року за Договором кредиту №575-3/1-080 від 06.06.2008 р., укладеного між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 вбачається, що позивачем нараховано відповідачу: 9071,53 грн розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 5981,79 грн розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків, що разом складає 15 053,32 грн. Дана сума заборгованості по пені була нарахована з 18.12.2014 року (а.с. 33-34).

За таких обставин, суд вважає, що в частині стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне повернення кредиту у загальній сумі 15 053,32 гривень необхідно відмовити в їх стягненні, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона їх нарахування з 14.04.2014 року.

Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються із судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог.

Відповідно оригіналу платіжного доручення № від 07.07.2016 року позивачем при подачі позову позивачем була сплачена сума судового збору у розмірі 2 957,29 грн (а.с.2)

Оскільки позовні вимоги задоволені на 92,4% , з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 2732,53 грн (2957,29грн*92,4%=2732,53 грн).

На підставі викладеного, ст. 509, 526, 549, 610-612,625,628, 638, 1049, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224 - 227 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кв..ГагарінаАДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (ЗКПО 00039019, МФО 300023, р/р 0002) заборгованість за Договором кредиту №575-3/1-080 від 06.06.2008 року в сумі 182 099 (сто вісімдесят дві тисячі девяносто девять ) гривень 07 копійок.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кв..ГагарінаАДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (ЗКПО 00039019, МФО 300023, р/р 0002) судові витрати в розмірі 2732 (дві тисячі сімсот тридцять дві) гривні 53 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення

може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строки, протягом якого розглядалася заява, не включаються до строків на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено в Апеляційному суді Луганської області через Троїцький районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н.В. Крівоклякіна.

17.10.16