Провадження № 2/127/5826/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25.10.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.

при секретарі Куйдан Ю.М.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 проживає в помешканні, що розташоване в АДРЕСА_1 з 30.01.1980 року.

З 12.05.2011 року ця квартира є приватною власністю позивача, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 12.05.2011 року, яке видане на підставі рішення Вінницької міської ради від 12.05.2011 року №1143 (серія САЕ 137017).

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є онуком ОСОБА_1 та зареєстрований в її квартирі з 10.03.2005 року, проте фактично не проживає там з 2014 року і по теперішній час. На даний час встановити місце проживання відповідача немає можливості, оскільки родинні звязку із сімєю він не підтримує.

В звязку із скрутним матеріальним становищем, хворобою чоловіка та наявністю неповнолітніх членів родини у ОСОБА_1 виникла необхідність оформлення державної допомоги (субсидії). Відповідач в квартирі фактично не проживає з 2014 року, за комунальні послуги не сплачує, що стало підставою її звернення до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 проживає в помешканні, що розташоване в АДРЕСА_2 з 30.01.1980 року.

З 12.05.2011 року ця квартира є приватною власністю позивача, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 12.05.2011 року, яке видано на підставі рішення Вінницької міської ради від 12.05.2011 року №1143 (серія САЕ 137017).

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є онуком ОСОБА_1 та зареєстрований в її квартирі з 10.03.2005 року, проте фактично не проживає з 2014 року і по теперішній час. На даний час встановити місце проживання відповідача немає можливості, оскільки родинні звязку із сімєю він не підтримує.

Зважаючи на те, що квартира АДРЕСА_3 належить позивачу на праві власності і вона має намір оформити субсидію, проте не в змозі це зробити, оскільки реєстрація місця проживання відповідача у квартирі порушує її право власності.

Факт не проживання відповідача в цій квартирі понад шести місяців без поважних причин підтверджується ОСОБА_3 про тимчасову відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні від 25.08.2016 року, виданим МКП «ЖЕК №7» складеним з врахуванням свідчень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання визнається місце, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положеннями ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на вищевикладене підстави збереження за ОСОБА_2 права користування квартирою №93 у буд. 75 по проспекту Юності у м.Вінниці відсутні.

Керуючись ст.ст. 29, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_4.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Відповідач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду.

Суддя