АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Катющекно В.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Соколової В.В.

при секретарі: Мовчан О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2016 року про повернення позовної заяви по справі за позовом ОСОБА_1 до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миропільська 39» про зобов'язання надати інформацію та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСББ «Миропільська 39» про зобов'язання надати інформацію та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2016 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою направити дану справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Вказує на те, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.07.2016 року позивачу було відмовлено в задоволенні заяви про відстрочення, звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Посилається на те, що після отримання даної ухвали суду позивачем до суду першої інстанції були надані матеріали документів на підставі яких позивач звільняється від сплати судового збору, проте ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2016 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу, у зв'язку з не усуненням недоліків, а тому вважає вказану ухвалу суду такою, що порушує його права на судовий захист.

Позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому колегія судів вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.07.2016 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відстрочення, звільнення від сплати судового збору відмовлено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСББ «Миропільська 39» про зобов'язання надати інформацію та відшкодування моральної шкоди залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, протягом трьох днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Повертаючи позовну заяву позивачу ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивач недоліки встановлені ухвалою суду не усунув.

Проте з таким висновком суду погодитися не можливо з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Вимоги до форми і змісту позовної заяви, а також подання її копії та доданих до неї документів встановлені ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

В п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У зв'язку з цим суди мають звернути особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Крім того, згідно з п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишаються без руху. При цьому у відповідній ухвалі має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, надаючи триденний строк для усунення недоліків, суд виходив з того, що позовна заява подана з порушенням ст.119 ЦПК України, зокрема, суд зазначив, що позивачем не додано до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору відповідно до ставок судового збору встановлених Законом України «Про судовий збір», не надано до суду копій позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справи.

18.07.2016 року позивачем подано до суду заяву на усунення недоліків відповідно до ухвали суду від 13.07.2016 року та копій позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справи.

Проте, колегія суддів вважає, що залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, яка в подальшому була повернута позивачу суд першої інстанції не вказав розмір судового збору, що мав би сплатити позивач ОСОБА_1 за подання позовної заяви, а також в ухвалі суду не зазначено вимоги надати документ, що підтверджує сплату судового збору у відповідному розмірі та судом не зазначено про необхідність подання позовної заяви та доданих до неї документів у відповідності до кількості осіб, які беруть участь у справі.

А відтак, висновки суду про те, що позивач не виконав вимоги ухвали суду перщої інстанції є передчасним.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2016 року підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п.3 ч.1.ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2016 року скасувати питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набираєзаконної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді