Справа № 143/695/16-ц Провадження № 22-ц/772/3051/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 19 Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Якименко М.М.

суддів: Стеблюк Л.П., Колоса С.С.,

при секретарі Кирилюк Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на необґрунтованість судового рішення, просив його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Відповідач надав заяву, де просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а справу розглянути у його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, яке ухвалено на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Рішення суду таким вимогам не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено факту існування кредитних правовідносин між сторонами, оскільки не було надано суду оригінал кредитного договору.

Однак з таким висновком не може погодитись колегія суддів, виходячи з наступного.

Ст. 57 ЦПК України передбачено,що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для справи.

Ч.2 64 ЦПК України визначено, що письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Заперечуючи позов, відповідач клопотав перед судом про витребування оригіналів кредитного договору від 09.06.2011 року та анкети-заяви від 09.06.2011 року з метою призначення почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 15.07.2016 року таке клопотання було задоволено.

У відповідь на запит суду від позивача надійшов лист, в якому йшлося про неможливість надання оригіналів вказаних документів , в зв'язку з їх втратою.

До вказаного листа позивач в обґрунтування позову надав копію витягу з програмного комплексу Банку, зокрема фотокартку відповідача ОСОБА_2 з отриманою карткою від Банку №689026 , строк дії якої - 12 місяць 2016 року, виписку з основної картки відповідача, з якої вбачається, що відповідач користувався коштами, та періодично виконував свої зобов'язання перед банком.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув і не дав належної правової оцінки вказаним доказам.

Суд не дав належної правової оцінки і наявному в справі розрахунку , з якого вбачається, що остання сплата по погашенню заборгованості відповідачем ОСОБА_2 була здійснена в травні 2013 року в розмірі 150,00 гривень.

Колегією суддів встановлено, що підтверджується наявними матеріалами справи, що 09.06.2011 року між позивачем публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір без номера, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 700,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правила надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою та « Тарифами Банку», які містяться на банківському сайті, складає укладений між ним та Банком договір у відповідності до ч.1 ст. 634 ЦК України.

Сторони обумовили, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Колегією встановлено, що кредитний договір діяв як на момент звернення до суду з позовом , так і на час розгляду справи.

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог Закону.

Судовою колегією встановлено, що ОСОБА_2 не виконуються належним чином кредитні зобов'язання, в зв'зку з чим він має заборгованість, з якої 645,00 гривень основного боргу, 7402,71 гривень заборгованість по процентам (п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг далі Умови), 2900,00 гривень заборгованість за пенею та комісією (п.2.1.1.12.6.1 Умов), штрафи 500,00 гривень фіксованої частина, 547,39 процентна складова (п 2.1.1.7.6 Умов), що підтверджується відповідним розрахунком, що міститься в матеріалах справи.

Апеляційним судом встановлено, що строк дії картки визначений до 12 місяця 2016 року.

Останній платіж по погашенню заборгованості в розмірі 150,00 гривень був здійснений ОСОБА_2 21.05.2013 року.

З позовом Банк звернувся в квітні 2016 року.

Відповідач не звертався з заявою до суду про застосування строку позовної давності щодо вимог Банку про стягнення штрафів та пені.

Однак, приймаючи до уваги те, що розмір неустойки (пені) значно перевищує розмір збитків, колегія суддів, керуючись ч.3 ст. 551 ЦК України прийшла до висновку про її зменшення. А саме пеня підлягає зменшенню з 2900,00 гривень до 500,00 гривень.

Решта позовних вимог є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутність оригіналу заяви- анкети на отримання кредиту, не є правовою підставою для відмови в задоволенні позову.

В матеріалах справи достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог.

Вирішуючи справу, суд допустив порушення норм процесуального та норм матеріального права, що потягло за собою ухвалення незаконного рішення.

Відтак, в силу ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені при зверненні до суду з позовом та апеляційної скарги в сумі 1882,54 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 551 ЦК України ст.ст. 60, 88, 213, 214, 303, 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк « ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення , яким позов задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк « ПриватБанк» 645 ,00 гривень заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом, 500,00 гривень заборгованості за пенею та комісією, а також 500,00 гривень штрафу (фіксована частина) та 547,39 гривень штрафу (процентна складова) - всього 2192,39 гривень та 7402,71 гривень процентів.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк « ПриватБанк» судові витрати у розмірі 1882,54 гривень.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: