РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Рисованої Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення юридичного факту, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся у суд із заявою про встановлення факту смерті її батька - ОСОБА_2, померлого у м.Горлівка ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що її батько помер на тимчасово окупованій території -м.Горлівка Донецької області, про що було видане свідоцтво про смерть Донецькою народною Республікою, однак для легалізації смерті її батька на території України та видачі відповідного свідоцтва вона просить встановити факт смерті батька .

Зацікавлена особа - Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, у судове засідання не з'явилась.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного.

За ч.2 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Позивач просить визнати факт смерті ОСОБА_2, зазначаючи, що це її батько, однак свідоцтво про народження або актового запису про своє народженні із зазначенням батьків, суду не надала, хоча судом їй пропонувалося надати відповідні документи, одна заявник відмовилась, наполягала на розгляді справи за наявними документами. Також судом роз'яснювалось право заявника заявляти клопотання, своїм правом заявник не скористався

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За ч.1 ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

За ч.1 ст. 13 Закону державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво - ч.1 ст. 18 Закону.

Таким чином, допустимим доказом, який підтверджує, що ОСОБА_2 є батьком заявника є актовий запис про народження або свідоцтво про народження, які заявником надані не були.

Враховуючи, що заявником не доведено наявність родинного зв'язку між ним та ОСОБА_2, підстави для задоволення такої заяви відсутні.

Керуючись ст.ст. 256-259 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволені заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.