Справа № 462/4503/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 жовтня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря Обертас Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом Львівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення зайво виплачених сум допомоги по безробіттю,

встановив:

Львівський міський центр зайнятості звернувся з позовом в суд про стягнення з ОСОБА_1 1349,51 грн. допомоги по безробіттю. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що на підставі поданої заяви 15.04.2015 року відповідачу було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю. За час перебування на обліку відповідач отримував у центрі зайнятості матеріальне забезпечення допомогу по безробіттю з 15.04.2015 р. по 03.12.2015 р. Згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» було проведено перевірку та зясовано, що ОСОБА_1 під час перебування на обліку як безробітний у Львівському міському центрі зайнятості уклав Договір цивільно-правового характеру від 17.09.2015 року № 26 термін дії якого з 17.09.2015 р. по 31.12.2015 р. з ДП МОУ «Львівський завод збірних конструкцій» та отримував дохід і відповідно підлягав зняттю з обліку як безробітний з 17.09.2015 року. В результаті неповідомлення відповідачем спеціалістам центру зайнятості про укладення вказаного договору про виконання робіт він безпідставно перебував на обліку та незаконно отримував допомогу з безробіття за період з 17.09.2015 р. по 03.12.2015 р. у розмірі 1394,51 грн. Львівським міським центром зайнятості 18.12.2015 року було скеровано претензію відповідачу про повернення коштів у сумі 1349,51 грн., яка залишена без задоволення.

Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який подав заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 15.04.2015 року звернувся до Львівського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного (а.с. 5).

Витягом із наказів (а.с. 6) підтверджується, що відповідачу надано статус безробітного (наказ №НТ150421 від 21.04.2015р.) та призначено допомогу по безробіттю з 15.04.2015 року по 15.04.2016 рік (наказ НТ150422 від 22.04.2015 р.)

Згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» проведено перевірку розслідування страхового випадку безробітного ОСОБА_1 та складено акт № 1587 від 11.12.2015 року, де Львівськім міським центром зайнятості при звірці даних виявлено, що ОСОБА_1 перебуваючи на обліку як безробітний, мав трудові відносини з ДП МОУ «Львівський завод збірних конструкцій» з 17.09.2015 року (а.с. 7). Дата припинення реєстрації безробітного з 11.12.2015 р. (а.с. 6 зворот).

Згідно п. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

З копії договору цивільно-правового характеру №26 від 17.09.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно перебував у трудових відносинах з ДП МОУ «Львівський завод збірних конструкцій» з 17.09.2015 р. по 31.12.2015 р. (а.с. 8).

Пунктом 3 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином, перебуваючи на обліку як безробітний у Львівському міському центрі зайнятості з 15.04.2015 р. по 03.12.2015 р. ОСОБА_1 не подав дані, що з 17.09.2015 року він працював у ДП МОУ «Львівський завод збірних конструкцій» за договором цивільно-правового характеру та безпідставно отримав допомогу по безробіттю за період з 19.09.2015р. по 03.12.2015р. в сумі 1394,51 грн.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідачу було направлено претензію щодо відшкодування коштів у сумі 1394,51 грн., в якій розяснено наслідки неповернення коштів, проте така залишено без реагування (а.с.12).

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що ОСОБА_1 будучи зайнятою особою безпідставно перебував на обліку у центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю, тому вимоги Львівського міського центру зайнятості, як органу Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, є підставними і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 1378 грн. судового збору, сплаченого позивачем (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Львівського міського центру зайнятості (рахунок 0584, одержувач: Львівський міський центр зайнятості, банк: ГУДКСУ у Львівській області, , МФО 825014, КЕКВ 2710) 1394,51 грн. допомоги по безробіттю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Львівського міського центру зайнятості 1378 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.