У Х В А Л А

Справа № 183/7661/15

№ 2-з/183/44/16

27 квітня 2016 року м.Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д.О., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

в провадження судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 09 грудня 2015 року надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, отриманий головуючим суддею 10 грудня 2015 року.

В судовому засіданні 12 квітня 2016 року прийнято уточнену позовну заяву, залучено в якості третьої особи ОСОБА_3

22 квітня 2016 року подано заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі шляхом накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_3 автомобіль моделі TF69Y марки Daewoo-FSO, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Новомосковським ВРЕР УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області.

Заява обґрунтована тим, що транспортний засіб знаходиться у третьої особи, на користь якої відповідач його безпідставно відчужила і забезпечення позову у вигляді арешту є співрозмірним і адекватним позовним вимогам заходом забезпечення позову, унеможливить намагання відчуження автомобіля відповідачем.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви позивача з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності. Позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч.8 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Заявляючи вимоги про необхідність накладення арешту на майно третьої особи, позивач не вказує обґрунтування необхідності застосування судом заявлених заходів забезпечення позову, тобто не вказує причини для їх застосування. Просить накласти арешт на майно, яке перебуває у власності третьої особи, а не відповідача.

Крім того, подана заява не містить належних доказів та аргументів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Посилання відповідача на те, що позивач не обмежений у своєму праві власності, а тому є висока вірогідність здійснення дій, спрямованих на відчуження майна, як обґрунтування необхідності забезпечення позову суд не приймає до уваги, як безпідставні.

Керуючись ст.ст. 151, 152 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міжрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.О. Парфьонов