АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7103/16 Справа № 202/2767/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Слюсар Л. П. Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.

при секретарі: Черкас Є.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2016 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про виключення майна з акту опису та зняття арешту, третя особа: Самарський відділ державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, -

В с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про виключення майна з акту опису та зняття арешту посилаючись на те, що на примусовому виконанні в Самарському ВДВС Дніпропетровського МУЮ знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 203/6347/14-ц провадження № 2/0202/158/2015, виданого 26.03.2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 182880,58 грн. Згідно до акту опису й арешту майна державного виконавця Хелемендик В.В., що був складений 16.02.2016 року, було описано та накладено арешт на автомобіль Mitsubishi Galant, седан - В, д.н.з. НОМЕР_1, 2008 року випуску, який належить на праві спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 2008 року. На даний час автомобіль перебуває на штраф майданчику на території Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області. Позивач просила суд виключити з Акту опису й арешту майна № 1602/16 від 16.02.2016 року, складеного державним виконавцем Хелемендик В.В., при примусовому виконанні виконавчого листа № 203/6347/14-ц 2/0202/158/2015, виданого 26.03.2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 182880,58 грн. автомобіль Mitsubishi Galant, седан-В, д.н.з. НОМЕР_1, 2008 року випуску, який належить на праві спільної сумісної власності подружжю (а.с.2-4).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2016 року в задоволені позовних вимог - відмовлено (а.с.115-118).

В апеляційній скарзі (а.с.123-126) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки:

- суд застосував положення ЦК та СК України, що стосуються виділу частки та припинення права особи на частку у спільному майні, що не було предметом позову, що є прямим порушенням приписів ст.11 ЦПК України;

- позивачем в судовому засіданні надавались пояснення з приводу того, що під час виконавчого провадження вже було описано та арештовано певне майно, а тому відсутня обєктивна необхідність додаткового опису спірного майна.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що рішенням суду було стягнуто заборгованість з відповідача ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_3, внаслідок чого було накладено арешт на рухоме та нерухоме майно боржника; відповідач ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем, за час якого ними було придбано спірне рухоме майно, питання про виключення з акту опису та зняття арешту ставить перед судом позивач; позивач не порушує питання про поділ спільного майна, вимог щодо компенсації частки неподільного рухомого майна не заявляє, право власності на спірне рухоме майно не оспорює.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Судом першої інстанції встановлено, що:

- позивач ОСОБА_2 з 15.06.2002 року перебуває в шлюбі з ОСОБА_4,

- в період шлюбу в 2008 році придбаний автомобіль МІТ81ІВІ8НІ САКАОТ, седан-В, д.н.з. НОМЕР_1, що на праві спільної сумісної власності подружжя належить позивачу ОСОБА_2 та її чоловіку ОСОБА_4,

- постановою державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 01.04.2015 року відкрито виконавче провадження № 47079124 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 182880,58 грн. (а.с.31),

- постановою державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 09.04.2015 року накладено арешт на рухоме та нерухоме майно у межах суми стягнення, що належить боржнику ОСОБА_4 (а.с.39),

- постановою державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Скороход І.Г. від 09.04.2015 року оголошено розшук майна боржника ОСОБА_4 - автомобіля МІТ81ШІ8Ш САКАОТ, седан-В, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.41),

- згідно до акту опису й арешту майна, складеного державним виконавцем 16.02.2016 року, було описано та накладено арешт на автомобіль МГГ81ГВІ8НІ САКАОТ, седан-В, д.н.з. НОМЕР_1, 2008 року випуску (а.с.42-44).

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду щодо необхідності виділу частки у спільному майні не були предметом позову, що є прямим порушенням приписів ст.11 ЦПК України, не можуть бути прийняті до уваги.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява не містять вимоги позивача ОСОБА_2 ні про визнання права власності на майно, на яке було накладено арешт, ні про зняття з нього арешту.

Вимоги про виключення майна, на яке накладено арешт, з Акту опису й арешту майна як спосіб захисту порушеного права діючим законодавством в порядку цивільного судочинства не передбачено.

Не можуть бути враховані доводи апелійної скарги про відсутність необхідності опису автомобіля тому, що вже було описано та арештовано певне майно, оскільки це питання вирішується в іншому процесуальному порядку.

Відповідно до ч.6 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Як вбачається зі справи, щодо здійснення (або не здійснення) державним виконавцем таких дій, позивачем доказів суду не надано.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, оскільки зводяться до переоцінки доказів.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: