Справа № 214/3397/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Горбуновій Л.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву відповідача ТОВ «Споживчий Центр» про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду від 14 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Споживчий Центр» про визнання недійсним абзацу 6 пункту 1.1. та пункту 10 кредитного договору, покладення зобовязання виконати певні дії, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшла заява відповідача, в якій він просить переглянути та скасувати заочне рішення по справі, яке винесено 14 вересня 2016 року.

В обґрунтування заяви зазначив наступне. Вважає, що при винесенні рішення не врахована позиція Верховного Суду України про обовязкове застосування принципу свободи договору. Також вказує, що ставка 30,4% річних є лише показником статистичної банківської звітності, а не розміром процентів за користування кредитом, який повинен встановлюватися у кредитному договорі небанківськими фінансовими установами. Наполягає, що жодною нормою законодавства не встановлена заборона визначити платежі за кредитним договором у твердій грошовій сумі, умови про такі платежі не є несправедливими. Крім того, вказує, що суд не вказав норму, яка встановлює юридичний наслідок визнання договору недійсним, та не зясував наявність тих обставин, з якими закон повязує визнання угоди недійсною. 15 липня 2016 року були направлені заперечення, які вважав обґрунтованими. Зазначає, що суд повинен був на підставі заперечень винести ухвалу про залишення позову без розгляду, у звязку з чим не було необхідності забезпечувати явку представника в судове засідання.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що вимоги підтримує повністю.

Представник позивача заперечує проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення, так як відповідач не навів поважності причин неявки у судове засідання. Вважає, що рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Також, підтвердила зміст поданих заперечень проти заяви про перегляд заочного рішення, в яких вказала, що у заяві не наведено обставин, що свідчать про поважність причин неявки у судове засідання і неповідомлення їх суду і докази про це, посилання на докази, яким відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. Також зазначила, що незгодна з доводами відповідача щодо невірного застосування судом норм матеріального права.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення не мається. При цьому, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В рішенні суду від 14 вересня 2016 року зазначено, що відповідач не зявився до суду та був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд вважає, що відповідач був належно повідомлений про судові засідання по справі, які були призначені на 19 липня 2016 року, 14 вересня 2016 року, що вбачається з наданих суду заперечень відповідача (а.с.21-22, 24), реєстру поштових повідомлень (а.с.32). Ця обставина не заперечується відповідачем, що вбачається з його заяви про перегляд заочного рішення. Неявка відповідача у судові засіданні з тих його міркувань, що ним подані заперечення, на підставі яких, на його думку, суд повинен був відмовити у задоволенні позову або залишити позов без розгляду, не можуть бути визнані як неявка з поважних причин.

В заяві про перегляд заочного рішення відповідач не навів доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а лише зазначив, що на його думку суд невірно застосував норми матеріального права.

Стаття 232 ЦПК України передбачає, що заочне рішення підлягає скасуванню при встановлені судом двох обставин, а саме, того, що відповідач не зявився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин та того, що докази, на які відповідач посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В заяві про перегляд заочного рішення не наведені докази, які мають істотне значення для вирішення справи та не встановлено, що відповідач не зявився до суду з поважних причин та не повідомив суд про причини неявки також з поважних причин.

Керуючись ст. ст. 232, 209-210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідача ТОВ «Споживчий Центр» про скасування заочного рішення по даній цивільній справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов