Справа № 755/7117/16-ц
УХВАЛА

іменем України

"06" червня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся позивач з позовом, в якому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1, та підлягає зняттю з реєстрації за зазначеною адресою.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.04.2016 р. у зв'язку з недоліками позов ОСОБА_2 був залишений без руху та запропонувати позивачу в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки, а саме: підлягало до обґрунтування порушення, не визнання чи оспорювання прав позивача відповідачем з посиланням на докази та викладенням правового обґрунтування позовних вимог щодо захисту якого саме права (прав власника чи наймача (користувача) тощо) позивач звернувся до суду, оскільки вимоги позовної заяви містили посилання як на положення ст. 405 ЦК України, так і на норми житлового законодавства, якими врегульовані підстави збереження житлового приміщення та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду.

З метою усунення недоліків позовної заяви позивачу було запропоновано надати в письмовому вигляді позовну заяву з урахуванням зазначених вище недоліків та викладенням позовних вимог у спосіб, що забезпечить поновлення прав позивача та у спосіб передбачений законом.

Копію вищезазначеної ухвали позивач отримала 28.05.2016 року, про що в матеріалах справи є зворотне поштове повідомлення.

01.06.2016 року представник позивача ОСОБА_2 подав до суд заяву про усунення недоліків, в якій зазначив, що відповідач лише зареєстрований в квартирі та не проживає в ній, самостійно з реєстрації не знімається, позивач є власником квартири за адресою АДРЕСА_1. Також в заяві зазначено, що суд розглядає справи в межах позовних вимог, а правовими підставами позову представник вважає правильне посилання як на ст. 405 ЦК України, якою врегульовані права членів сім'ї власника житла, так і на положення ст. 64, 71, 72, 163 ЖК УРСР, якими врегульовані підстави збереження за наймачами жилого приміщення та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду. Отже підстави позову залишилися не конкретизованими та такими що суперечать одна одній й виключають їх спільне застосування.

Крім того, до зазначеної заяви не долучено нову позовну заяву та її копію - для направлення відповідачу, з усуненням недоліків, детально наведених в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 26.04.2016 р.

Таким чином, суд убачає невиконання позивачем ухвали про усунення недоліків, як це передбачено ч. 2 ст. 121 ЦПК України, тому позов підлягає поверненню позивачеві.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Дніпровський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя