Справа № 495/6049/16-ц
05 жовтня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого одноособово судді Боярського О.О.
при секретарі Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Монашівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності житлового будинку та визнання права власності на спадкове майно,
Позивач звернулася до суду із позовом до Монашівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в якому просить встановлення факту належності житлового будинку №156 по вул. Шкільній в с. Монаші Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_2, померлому 01.05.2015 року та визнати за позивачем право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування спадкового майна після смерті ОСОБА_2
Позивач надала до суду письмову заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.
Представник відповідача, Монашівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 01 травня 2015 року року помер батько позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №411676, актовий запис №555.
Факт того, що померлий був батьком позивача підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с. 7), та копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8).
На день смерті, ОСОБА_2 належав житловий будинок №156, розташований по вул. Шкільній, в с. Монаші, Білгород-Дністровського району Одеської області.
Той факт, що вказаний житловий будинок належав ОСОБА_2 підтверджується довідкою виконкому Монашівської сільської ради від 22.06.2016 року №129, в якій зазначено, що згідно з записом погосподарської книги №4, особовий рахунок №323, спірний житловий будинок належить ОСОБА_2.
Разом з тим, за життя ОСОБА_2 не встиг у встановленому порядку зареєструвати право власності на спірний житловий будинок. У зв'язку із чим позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 14).
Позивач своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, відмови від спадщини не заявляла, а отже вважається такою, що прийняла спадщину.
Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Отже, позивач є спадкоємцем першої черги майна померлої.
Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Інших спадкоємців, які звернулися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 або, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає, що підтверджується копією спадкової справи, наявної в матеріалаїх справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом.
Таким чином встановлено, що позивач є такою, що прийняла спадщину після смерті батька у вигляді житлового будинку №156 по вул. Шкільній в с. Монаші Білгород-Дністровського району Одеської області, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки спадкодавцем за життя не було зареєстровано належним чином право власності на спірний житловий будинок.
З огляду на викладене, права позивача, як спадкоємя, підлягають захисту, шляхом задоволення її позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 8, 11, 16, 1216, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Монашівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності житлового будинку та про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.
Встановити факт належності житлового будинку №156 по вул. Шкільній в с. Монаші Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_2, який помер 01.05.2015 року.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 01 травня 2015 року право власності на житловий будинок №156 по вул. Шкільній в с. Монаші Білгород-Дністровського району Одеської області, загальною площею 82,7 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., який в цільому складається з: літ. "А" - житловий будинок; літ. "Б" - сарай; літ. "В" - гараж; літ. "Г" - літня кухня; літ. "Д" - сарай; літ. "Є" - сарай; №1-3 - споруди.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: