ухвала

іменем україни

28 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Петропавлівського районного відділу освіти Петропавлівської районної держадміністрації, Хорошівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Петропавлівської районної ради Дніпропетровської області з музично хореографічним профілем, третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Петропавлівському районі, про зміну формулювання причин звільнення та нарахування пенсії на пільгових умовах, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що під час розгляду у судовому засіданні Петропавлівським районним судом цивільної справи № 188/394/15ц за її позовом до Петропавлівського районного відділу освіти Петропавлівської районної держадміністрації про стягнення середнього заробітку при звільненні при з'ясуванні обставин справи був виявлений факт зміни причини звільнення під тиском з боку роботодавця. У судовому засіданні суддя Полубан М.П. роз'яснив їй право на звернення до суду з іншим позовом про зміну причини звільнення.

Позивачка зазначає, що з 02 січня 2009 року вона працювала на посаді вчителя англійської мови Хорошівської загальноосвітньої школа І-ІІІ ступенів Петропавлівської районної ради Дніпропетровської області з музично-хореографічним профілем. Стан її здоров'я погіршився, вона перенесла кілька операцій.

Висновком ВКК Петропавлівської центральної районної лікарні від 26 грудня 2014 року № 607 їй протипоказані психоемоційні навантаження, праця за комп'ютером, тривале вимушене положення (сидячи), тривала ходьба, тривала їзда, перебування на сонці, на холоді. Через вказані обставини вона не змогла виконувати роботу вчителя і написала заяву 29 грудня 2014 року на ім'я директора Хорошівської загальноосвітньої школи ОСОБА_5 з проханням розглянути питання звільнення її з посади вчителя через стан здоров'я, але директор заяву не прийняла і попросила переписати заяву на ім'я начальника відділу освіти Петропавлівської РДА ОСОБА_6

Позивач написала заяву на ім'я начальника відділу освіти Петропавлівської РДА ОСОБА_6 з проханням звільнити її через стан здоров'я з 30 грудня 2014 року, яка було завізовано директором школи.

ОСОБА_6 відмовився звільнити позивача за станом здоров'я і під психологічним тиском змусив переписати заяву на його ім'я про звільнення за згодою сторін.

З директором Хорошівської загальноосвітньої школи питання про звільнення ОСОБА_4 за угодою сторін вони не обговорювали ні у письмовій ні в усній формі

Позивачка вказує, що невірне формулювання причини звільнення позбавило її права вийти на пенсію на пільгових умовах в порядку ст. 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку».

На підставі викладеного та відповідно до ч. 2 ст. 40, п. 2 ч. 1 ст. 232, 233, 234, ч. 2, 3 ст. 235 КЗпП України, керуючись ч. 1 ст. 88, п. 5 ч. 6 ст. 130, п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, позивач просила суд змінити формулювання причин звільнення та нарахувати їй пенсію на пільгових умовах.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 до Петропавлівського районного відділу освіти Петропавлівської районної держадміністрації, Хорошівської загальноосвітньої школи 1-III ступенів Петропавлівської районної ради Дніпропетровської області з музично хореографічним профілем, третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Петропавлівському районі про зміну формулювання причини звільнення та нарахування пенсії на пільгових умовах, відмовлено.

Судові витрати в сумі 243,60 гривень віднесено за рахунок держави.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що у роботодавця не було підстав для її звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП України, оскільки висновок ВКК медичної установи не містив висновків щодо неможливості виконувати позивачем роботи вчителя та у висновку вказано лише діагноз захворювання позивача та відповідні протипоказання, однак про непрацездатність та неможливість виконання роботи вчителя не вказано.

Доводи касаційної скарги щодо написання під тиском з боку ОСОБА_6 не підтверджуються матеріалами справи.

Як установлено судами попередніх інстанцій, 29 грудня 2014 року позивач власноруч написала заяву про її звільнення з 30 грудня 2014 року за п. 1 ст. 36 КЗпП України. Заява була погоджена директором школи ОСОБА_5 Із витягу з наказу від 31 грудня 2014 року № 187-к убачається, що позивач звільнена з посади на підставі її заяви.

Доводи ОСОБА_4 про погіршення стану її здоров'я та труднощі, пов'язані з дорогою до місця роботи, віддаленість школи від місця проживання позивача (18 км) не свідчать про невідповідність її виконуваній роботі за станом здоров'я.

Крім того, судами встановлено, що позивач щорічно проходила медичний огляд і за висновком лікарів була допущена до роботи вчителя. Даний факт позивач визнала. Ніяких інших медичних висновків позивач не надала як роботодавцю так і суду. Вона не визнана непрацездатною або такою, що частково втратила працездатність.

Твердження позивача, що роботодавець навмисно із застосуванням тиску, відмовився звільнити її за станом здоров'я є помилковим та таким, що не знайшло підтвердження у судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко І.М. Завгородня О.М. Ситнік