01 листопада 2016 р. м. Словянськ Єд. Унік. № 243/8488/16-ц
Провадження № 2/243/4163/2016
Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя Мінаєв І.М.,
при секретарі судового засідання Кабановій О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про скасування арешту майна,
17.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про скасування арешту її майна, накладеного ухвалою Київського районного суду м. Донецька від 09.02.2007 року з посиланням на наступне. Вона є власницею будинку № 6 по вул. 8-го березня у м. Святогірську Донецької області. На теперішній час вона вирішила розпорядитися своїм майном, однак зясувалося, що на цей будинок накладено арешт та виконавче провадження знаходиться на примусовому виконанні у відділ державної виконавчої служби Словянського управління юстиції. Як їй стало відомо, ухвалою Київського районного суду м. Донецька від 09.02.2007 року було накладено арешт на буд. № 6 по вул. 8-го Березня у м. Святогірську, однак, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно помилково вказано, що власником вищезазначеного будинку є ОСОБА_2. Однак, ОСОБА_2, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є власником будинку № 6 по провулку 8-го Березня в м. Святогірську Донецької області. Через допущену помилку вона не може розпорядитися власним майном, право на що дає їй ст. 391, 392 Цивільного кодексу України.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності за участі її представника адвоката ОСОБА_3
Представник позивачки ОСОБА_3 у судове засідання не зявився. Направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник відповідача відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області явку свого представника у судове засідання не забезпечив, однак, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача та просив прийняти рішення згідно діючого законодавства.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.
ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину від 23.05.1993 року належить будинок № 6 по вул. 8-го Березня в м. Святогірську Донецької області (а.с.7-8).
Також, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ДН № 041244 ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка в м. Святогірську по вул. 8-го Березня, 6 (а.с.13).
Ухвалою Київського районного суду м. Донецька від 09.02.2007 року у рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про прийняття спадщини недійсним, було накладено заборону на відчуження нерухомого майна, серед обєктів якого знаходився і будинок № 6 по вул. 8-го Березня в м. Святогірську Донецької області (а.с.18).
Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби у Словянському районі ОСОБА_5 від 16.02.2016 року було накладено арешт на буд. № 6 по вул. 8-го Березня в м. Святогірську та оголошено заборону на його відчуження (.а.с.20). Власником будинку зазначено ОСОБА_2.
На підставі даної ухвали суду 23.02.2007 року за № 4541471 Першою Словянською державною нотаріальною конторою було накладено арешт на буд. № 6 по вул. 8-го Березня в м. Святогірську (а.с.19).
Відповідно до Акту приймання-передачі межових знаків земельної ділянки на зберігання від 19.12.2015 року (а.с.14), власниками суміжних земельних ділянок зазначено: по вул. 8-го Березня в м. Святогірську ОСОБА_1, по провулку 8-го Березня в м. Святогірську ОСОБА_2
Отже, ОСОБА_2 є власником будинку по провулку 8-го Березня в м. Святогірську.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.
Згідно вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 154 ЦПК України, особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна», заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК).
Беручи до уваги той факт, що ОСОБА_1 не є стороною у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про прийняття спадщини недійсним, однак, допущена помилка у накладенні арешту на її будинок по вул. 8-го Березня в м. Святогірську, а не будинок ОСОБА_2 по провулку 8-го Березня, що позбавляє позивачки прав, як власниці майна, суд всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів (статті 58, 59 ЦПК) вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими і в цій частині підлягають задоволенню.
Що стосується вимоги ОСОБА_1 про зобовязання ВДВС Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області скасувати постанову державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.02.2007 року, суд вважає дані позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки існує певна процедура щодо порядку внесення змін до єдиного реєстру заборон відчуження, яка визначена Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 154, 214, 215 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна», суд-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про скасування арешту майна задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Донецька від 09.02.2007 року, а також постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби у Словянському районі про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.02.2007 року на будинок № 6 по вулиці 8-го Березня в м. Святогірську Донецької області.
В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.
Копію рішення направити до Першої Словянської державної нотаріальної контори (м. Словянськ, вул. Центральна (ОСОБА_6, 31) та до відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції (м. Словянськ, вул. Добровольського, 2), для виконання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення складене та підписане у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.
Суддя
Словянського міськрайонного суду ОСОБА_7