Суддя Лігус С. М.
Справа № 644/3392/16-ц
Провадження № 2/644/1489/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 жовтня 2016 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого судді Лігус С.М.

при секретарі Дяченко А.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

14 квітня 2016 року позивач ОСОБА_1 через свого представника звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 відповідно до договору дарування р.№2237 від 18.10.2011 року. З 2005 року в даній квартирі зареєстрований, але не проживає відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 колишній член сімї попереднього власника ОСОБА_3. Позивач просить усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власністю шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловими приміщеннями в спірній квартирі.

Представник позивача просив слухати справу у його відсутності, заочно.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином.

Суд ухвалив слухати справу у відсутностісторін заочно, на підставі ст.ст.197, 224-226 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, надані до матеріалів справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно до ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується га розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 386 ЦК України - держава забезпечує рівний захист прав всіх субєктів права власності, власник має право на звернення до суду з вимогою заборонити дії, які порушують його права або з вимогою вчинити певні дії для усунення таких порушень.

Згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємніправа та обов'язки. .

Відповідно до висновків Верховного суду України, що містяться у справах № 6-10723 св08, №6-55662 св10, право члена сімії власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Припинення права власності на квартиру припиняє право власності членів його сімії на користування цією квартиро.

Згідно з п.34 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.022014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК)із зняттям останнього з реєстрації. Таким чином, законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування житлом та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє право членів його сімї на користування цим житлом.

Згідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним власником спірної квартири №63 в буд.№ 9 по вул. Біблика в м. Харкові відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.11.2015 року відповідно до договору дарування р.№2237 від 18.10.2011 року(а.с.5).

Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс», дільниця № 47 від 06.10.2015 року з 2005 року в даній квартирі зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 колишній член сімї попереднього власника ОСОБА_3.(а.с.4). Відповідач не проживає в спірній квартирі.

При таких обставинах суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 втратив право на житло в квартирі АДРЕСА_2, оскільки є колишнім членом сімї попереднього власника та не є власником зазначеної квартири, до членів сімї нового власника не відноситься.

На підставі викладеного та керуючись ст. 156 Житлового Кодексу України, ст.319, 386,.405 ЦК України, ст. ст. 10, 11,60, 209, 212, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3

Рішення підлягає оскарженню позивачем до апеляційного суду Харківської області через районний суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня оголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою у відповідності до ст.229 ЦПК України, поданою до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: С.М. Лігус