Апеляційний суд Житомирської області
Справа №282/890/16 Головуючий у 1-й інст. Вальчук В. В.
Категорія 81 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Павицької Т.М.,

за участю секретаря Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» на ухвалу Любарського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року у справі за скаргою публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» на дії державного виконавця,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» звернулось до суду з даною скаргою, зазначивши, що на виконанні у Любарському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебував судовий наказ, виданий Любарським районним судом Житомирської області 6 листопада 2013 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь заявника заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 3154 грн. 64 коп.

28 січня 2015 року державним виконавцем Бевз З.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з повним фактичним виконанням боржником судового наказу.

Підставою для винесення даної постанови була квитанція про сплату ОСОБА_1 коштів сумі 3154 грн. 64 коп. на рахунок ПАТ «Житомиргаз».

Однак, зазначені кошти не надходили стягувачу, про що свідчить витяг з особового рахунку боржника.

Таким чином, державний виконавець не пересвідчився у повному виконанні судового рішення та безпідставно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Окрім того, державний виконавець, в порушення вимог п.3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», не надіслав копію постанови стягувачу.

З огляду на вищезазначене, заявник просив визнати дії державного виконавця Любарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження неправомірними та скасувати дану постанову.

Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити скаргу.

Зокрема, зазначає, що внесення коштів на рахунок ПАТ «Житомиргаз» не свідчить про виконання боржником судового рішення, оскільки відповідно до вимог ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі у готівковій формі.

Суд не надав належної оцінки витягу з особового рахунку ОСОБА_1, у якому відсутня інформація про надходження зазначених коштів стягувачу.

Окрім того, судом не здійснено запит до ПАТ КБ «Надра», у якому відкритий рахунок стягувача, з метою отримання інформації щодо зарахування коштів у розмірі 3154 грн. 64 коп. на розрахунковий рахунок ПАТ «Житомиргаз».

В судовому засіданні представник ПАТ «Житомиргаз» підтримала апеляційну скаргу, зазначивши, що на письмове звернення до ПАТ КБ «Надра» стягувач отримав відповідь про перерахування сплаченої ОСОБА_1 суми до ПАТ КБ «Правекс-Банк». Однак, зазначена обставина не свідчить про виконання судового наказу, що, в свою чергу, виключає можливість винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження.

На думку ОСОБА_1, апеляційна скарга є безпідставною, оскільки вона, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження, у встановлений строк добровільно сплатила суму боргу на рахунок, зазначений державним виконавцем.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Любарському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебував судовий наказ, виданий Любарським районним судом Житомирської області 6 листопада 2013 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» Чуднівське УЕГГ заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 3154 грн. 64 коп.

5 січня 2015 року старшим державним виконавцем Бевз З.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та вказано про необхідність боржнику добровільно сплатити суму боргу на розрахунковий рахунок Чуднівського УЕГГ ПАТ «Житомиргаз» №6001, код 22060468 МІО 380764 в ПАТ КБ «Надра».

Аналогічні банківські реквізити були зазначені стягувачем й у заяві про прийняття виконавчого документа до виконання (а.с.24).

23 січня 2015 року ОСОБА_1 сплатила кошти в розмірі 3154 грн. 64 коп. на розрахунковий рахунок стягувача, який був зазначений у постанові про відкриття виконавчого провадження. Вказана обставина підтверджується квитанцією №1431/з15, виданою 23 січня 2015 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» ( а.с.27).

28 січня 2015 року державним виконавцем Бевз З.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з фактичним виконанням боржником в повному обсязі судового наказу.

Копія даної постанови була направлена сторонам виконавчого провадження 28 січня 2015 року, про що свідчить досліджений судом журнал реєстрації вихідної кореспонденції відділу державної виконавчої служби Любарського районного управління юстиції ( а.с.30-31).

Долучена до матеріалів справи виписка з розрахункового рахунку Чуднівського УЕГГ ПАТ «Житомиргаз» №6001, відкритого у ПАТ КБ «Надра», свідчить про те, що сплачені ОСОБА_1 кошти в сумі 3154 грн. 64 коп. повернуто банком отримувача до ПАТ КБ «Правекс-Банк» для уточнення реквізитів документа.

Згідно з ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови ( у разі виконання рішення про примусове виселення боржника у строк до пятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

За правилами ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження ( далі- документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.49 вказаного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Розглядаючи дану справу, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ПАТ «Житомиргаз», оскільки державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Отримавши квитанцію про сплату боржником суми боргу, старший державний виконавець правомірно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Та обставина, що в подальшому сплачені ОСОБА_1 кошти повернуто банком отримувача ПАТ КБ «Надра», до банку платника, не свідчить про неправомірність дій державного виконавця, оскільки кошти були перераховані на розрахунковий рахунок стягувача, вказаний ним у заві про прийняття виконавчого документа до виконання, а також зазначений судом у судовому наказі.

Доводи апеляційної скарги про те, що державний виконавцем не дотримані вимоги п.30.1 ст.30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», відповідно до якого переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі у готівковій формі, є безпідставним, оскільки даний ОСОБА_2 регулює відносини у сфері переказу коштів та загальні засади функціонування платіжних систем.

Згідно з п.32.1 ст.32 Закону України « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, повязану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

З огляду на вищезазначене, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 312, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» відхилити.

Ухвалу Любарського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Судді: