РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Андрущенка О.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Гончарук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Токмак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення заповіту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про тлумачення заповіту. В обґрунтування позову зазначає, що 23.01.2010 року помер батько позивачки ОСОБА_3. Після смерті відкрилась спадщина в складі двох земельних ділянок площами 4,24 га та 5,19 га, які знаходяться на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя ОСОБА_3П, склав на користь позивачки заповіт від 06.11.2009 року, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області ОСОБА_4, в якому заповів вказані вище земельні ділянки. Позивачка у встановлені строки звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та була відкрита спадкова справа № 131/2010 року. В подальшому позивачка звернулась до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, нотаріус постановою від 07.09.2016 року відмовив у видачі свідоцтва у звязку з тим, що в заповіті від 06.11.2009 року не зазначено даних щодо правовстановлюючих документів на зазначені земельні ділянки.

Враховуючи викладене, просить розтлумачити зміст заповіту від 06.11.2009 року складеного ОСОБА_3 наступним чином, що земельні ділянки площею 4,24 га та 5,19 га, які розташовані на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали померлому ОСОБА_3 на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 489828 від 23.12.1999 року та серії IV-ЗП № 027752 від 20.03.2000 року, останній заповідав ОСОБА_1.

В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, позивачка є донькою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії IV-УР № 1400396, виданого 09.12.1962 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 0, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЖС № 465431, виданого 19.05.1987 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС № 371223, виданого 20.10.1988 року.

23.01.2010 року помер ОСОБА_3, що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 162882, виданого 25.01.2010 року Таврійською сільською радою Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 04.

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 4,24 га, яка розташована на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 489828 від 23.12.1999 року та земельної ділянки площею 5,19 га, яка розташована на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії IV-ЗП № 027752 від 20.03.2000 року.

За життя ОСОБА_3 склав 06.11.2009 року заповіт, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області ОСОБА_4, який зареєстровано в реєстрі за № 66. Згідно заповіту ОСОБА_3 заповів позивачці земельні ділянки площею 4,24 га та 5,19 га, які розташовані на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

Постановою державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.11.2009 року у звязку з виявленими неточностями, а саме, у заповіті не зазначено державні акти, на підставі яких спадкодавцю належать вказані земельні ділянки.

Відповідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Пунктом 1.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, визначено, що при посвідченні заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається.

Згідно п. 5.1. вказаного Порядку при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту, перевірити його реєстрацію у Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє в його прийомі.

Таким чином, законодавством не вимагається як обовязкової умови заповіту зазначення в ньому правовстановлюючих документів на майно, що заповідається.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Таким чином, тлумачення заповіту може бути здійснене судом в разі наявності спору між спадкоємцями щодо змісту заповіту.

Як вбачається з матеріалів справи жодного спору між спадкоємцями з приводу змісту заповіту від 06.11.2009 року немає, а підставою для подання позову є відмова нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Як зазначено в п. 3.1. листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину при дотриманні всіх законодавчо необхідних умов, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таки чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо необхідності тлумачення заповіту, незрозумілість окремих його частин та інше.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись 88, 60, 61, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення заповіту ОСОБА_3, складеного 06.11.2009 року, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя