Справа № 569/573/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Бучко Т.М.

секретар Соломон О.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 10722,57 грн. та судові витрати у справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Крім того, пояснила, що в березні 2012 року за зверненням відповідача було проведено розподіл особових рахунків на оплату послуг з теплопостачання, що надаються у квартиру АДРЕСА_1 на два окремих рахунків. На імя відповідача відкрито рахунок № 69478 на підставі договору від 29 березня 2012 року на площу 23,7 кв.м. Станом на 1 березня 2012 року за вказаною адресою обліковувалася заборгованість в сумі 18571,74 грн., яка була розділена в рівних частинах між двома особовими рахунками по 9285,87 грн. Відповідач проживав у квартирі з 2003 року, знав про наявність боргу, а тому зобовязаний його сплатити. Просить позов задовольнити.

Відповідач позов визнав частково за період з дати розподілу особових рахунків та укладення з ним окремого договору. Пояснив, що в квартирі були зареєстровані він, його батько та брат. Основним квартиронаймачем був батько. Фактично він проживає у квартирі з 2012 року та є власником лише 1/3 частини квартири, а борг розділили на дві частини.

Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що КП РМР «Теплотранссервіс», а з 22 серпня 2013 року - його правонаступник ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 а, основним квартиронаймачем якого був ОСОБА_3

На підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2011 року та розпорядження міського голови від 05 березня 2012 року «Про переоформлення договорів найму житлових приміщень» за зверненням ОСОБА_2 КП РМР «Теплотранссервіс» було проведено розподіл особових рахунків на два окремих рахунки. Особовий рахунок №69478 відкрито на імя ОСОБА_2 на площу 23,7 кв.м. Інший на імя ОСОБА_3 ( на дві особи ОСОБА_3 та його сина ОСОБА_4Я.)

29 березня 2012 року між ОСОБА_2 та КП РМР «Теплотранссервіс» було укладено договір №69478 надання послуг з централізованого опалення та підігріву води.

22 серпня 2013 року між КП РМР «Теплотранссервіс» та ТОВ «Рівнетеплоенерго» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким до ТОВ «Рівнетеплоенерго» переходять усі права та обовязки у зобовязаннях між КП РМР «Теплотранссервіс» і споживачами щодо надання послуг з централізованого опалення та підігріву води та право вимоги сплати заборгованості за надані послуги.

З моменту укладення договору позивач нараховував плату за послуги теплопостачання по особовому рахунку №69478 пропорційно опалювальній площі (23,7 кв.м.) згідно з тарифами, що затверджені рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №137 від 04 січня 2011 року та постановами НКРЕКП №146 від 17 жовтня 2014 року та №1171 від 31 березня 2015 року.

Згідно із ст.525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або зміна його умов не допускається.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги та брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Споживач, тобто фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно п. 18 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження правил надання населенню послуг з централізованого опалення постачання холодної гарячої води і водовідведення», - плата за послуги вноситься щомісяця, не пізніше 20 -го числа місяця, що настає за розрахунковим.

Внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_2 своїх зобовязань за договором №69478 надання послуг з централізованого опалення та підігріву води від 29 березня 2012 року станом на 01 листопада 2015 року за ним утворилася заборгованість за надані послуги теплопостачання у сумі 1436,70 грн., що підтверджується роздруківкою особового рахунку. Вказаний факт відповідач визнав.

Відтак, вимоги позивача про стягнення заборгованості за період з моменту укладення договору з відповідачем є обґрунтованими, а тому позов у цій частині слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 1436,70 грн. боргу.

Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимогпро стягнення заборгованості в сумі 9285,87 грн., яка виникла до моменту розподілу особових рахунків.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами яким чином та за який період за відповідачем ОСОБА_2 утворилася заборгованість у сумі 9285,87 грн.

Крім того, про наявність вказаної заборгованості не вказано в укладеному між сторонами договорі №69478 надання послуг з централізованого опалення та підігріву води.

Посилання представника позивача на те, що заборгованість у сумі 9585,87 грн. виникла внаслідок поділу заборгованості у сумі 185571,74 грн. по особовому рахунку №49197 між двома особовими рахунками у рівних частинах суд не приймає до уваги, оскільки даний факт не підтверджений документально.

Також суд відхиляє твердження представника позивача про те, що відповідач проживав у квартирі з 2003 року, знав про наявність боргу, а тому зобовязаний його сплатити, оскільки у вказаному житловому приміщенні основним квартиронаймачем був батько відповідача ОСОБА_3, який і вносив плату за надані послуги.

Відповідно до правил ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.525, 526 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 1436 ( одна тисяча чотириста тридцять шість ) грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю 158 грн. 34 коп. у відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скарг не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :