Справа № 296/3061/12-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" квітня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

секретаря Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив: «Усунути порушення права власності ОСОБА_1 шляхом:

-знесення самочинно побудованого ОСОБА_2 цегляного паркану з бетонним фундаментом на приватній земельній ділянці ОСОБА_1 площею 0,0500 га з кадастровим номером :024:0029 по вул. Б.Тена, 137 у м. Житомирі по межі із земельною ділянкою ОСОБА_2 з кадастровим номером :024:0008 по вул. Б.Тена, 137 у м. Житомирі відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 255/01-2016 від 14.01.2016, проведеної судовим експертом ОСОБА_3, за рахунок ОСОБА_2 або за рахунок ОСОБА_1 з подальшим відшкодуванням витрат на його знесення з ОСОБА_2;

-відновлення у придатний для використання стан, який існував до порушення права, частини приватної земельної ділянки ОСОБА_1 площею 18,9 кв. м з кадастровим номером :024:0029 по вул.Б. Тена, 137 у м. Житомирі по межі із земельною ділянкою ОСОБА_2 з кадастровим номером :024:0008 по вул. Б.Тена, 137 у м. Житомирі, шляхом звільнення ділянки від бетонного фундаменту паркану, відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 255/01- 2016 від 14.01.2015, проведеної судовим експертом ОСОБА_3, за рахунок ОСОБА_2 або за рахунок ОСОБА_1 з подальшим відшкодуванням витрат на її відновлення з ОСОБА_2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подачу позову та витрати на проведення судової експертизи.».

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 0,05 га, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Бориса Тена, 137 та власником ? частки житлового будинку з надвірними будівлями за вказаною адресою.

Відповідач ОСОБА_2 є власником суміжної ділянки та ? частки житлового будинку з надвірними будівлями за цією ж адресою.

Посилаючись на те, що відповідач без його згоди побудувала на його земельній ділянці двохметровий цегляний паркан на бетонному фундаменті, яким перекрила доступ до його частини будинку та захопила частину земельної ділянки, позивач просив задовольнити позов.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з викладених у ньому підстав.

Відповідач та її представник позов не визнали, посилаючись на те, що відповідач побудувала паркан на власній земельній ділянці.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються ст.391 ЦК України, ст.152 ЗК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 9 квітня 1997 року належить земельна ділянка площею 0,0500 гектарів, що розташована у м. Житомирі по вул. Б.Тена, 137 (а с. 21).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 2 серпня 2004 року, відповідачу ОСОБА_2 належить земельна ділянка, площею 0,0500 га., що знаходиться в місті Житомирі по вул. Бориса Тена № 137 (а. с. 51).

Відповідно до висновку повторної судової земельно-технічної експертизи від 14.01.2015 «цегляний паркан, встановлений між ділянками позивача та відповідача, розташований на земельній ділянці належній ОСОБА_1 площею 0,0500 га кадастровий номер :024:0029, за адресою: м. Житомир, вул. Бориса Тена, №137 та обмежує його користування ділянкою площею орієнтовно 18.9 кв. м., що на схемі позначена під № 4 (див. додаток № 1), якою фактично користується ОСОБА_2.» (т. 1 а. с. 86-103).

Факт побудови паркану відповідача на земельній ділянці позивача опосередковано, що також доводиться Актом обстеження земельної ділянки № 05014 від 9 липня 2012 року, складеного Державною інспекцією сільського господарства в Житомирській області, відповідно до якого «гр. ОСОБА_1 використовує земельну ділянку площею 0,05 га в місті Житомир по вул. Б. Тена, 137 згідно вказаного державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЖТ № 043739.

В результаті обстеження земельної ділянки ОСОБА_1 встановлено, що відповідно до правовстановлюючого документу, складовою якого є план зовнішніх меж земельної ділянки промір від точки А до точки Б складає 22,97 м. фактично користується 19,80 м.

При обстеженні земельної ділянки ОСОБА_2 (суміжний землекористувач та співвласник житлового будинку) встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 047394, виданого на підставі договору дарування від 26.12.2002 та зареєстрованого 02.08.2004 в книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1222, складовою якого є план меж земельної ділянки відстань від точки Б до точки В складає 17,80 м, фактично користується 19,55 м.» (т.1 а. с. 20).

Крім цього встановлено, що вказаний паркан перекрив позивачу доступ до його двох зовнішніх стін будинку, в тому числі до одного із вікон та газопостачальної труби на цій стіні будинку, що вбачається з наявних в справі фотографій (т.1 а. с. 23-24).

Вказані обставини, спричинені діями відповідача суперечать правилам, викладеним в статті 103 ЗК України, відповідно до якої власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

У звязку з викладеним, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_1 про усунення порушень його права власності. При цьому судом враховується, що обраний їм спосіб захисту відповідає положенням ст.ст.11, 391 ЦК України та ст.ст.152, 212 ЗК України.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача та її представника на зміст рішення апеляційного суду Житомирської області від 08.08.2006 у справі № 22/1572, оскільки ним не спростовуються встановлені в цій справі обставини, так як предметом спору у вказаній справі був деревяний сарай, який на час ухвалення судового рішення був знесений.

Відповідно до статті 88 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подачу позову та витрати на проведення судової експертизи в сумі 4 060, 40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.96, 103, 212 ЗК України, ст.ст.11, 391 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути порушення права власності ОСОБА_1 шляхом:

- знесення самочинно побудованого ОСОБА_2 цегляного паркану з бетонним фундаментом на приватній земельній ділянці ОСОБА_1 площею 0,0500 га з кадастровим номером :024:0029 по вул. Б.Тена, 137 у м. Житомирі по межі із земельною ділянкою ОСОБА_2 з кадастровим номером :024:0008 по вул. Б.Тена, 137 у м. Житомирі відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 255/01-2016 від 14.01.2016, проведеної судовим експертом ОСОБА_3, за рахунок ОСОБА_2 або за рахунок ОСОБА_1 з подальшим відшкодуванням витрат на його знесення з ОСОБА_2;

- відновлення у придатний для використання стан, який існував до порушення права, частини приватної земельної ділянки ОСОБА_1 площею 18,9 кв. м з кадастровим номером :024:0029 по вул. Б.Тена, 137 у м. Житомирі по межі із земельною ділянкою ОСОБА_2 з кадастровим номером :024:0008 по вул. Б.Тена, 137 у м. Житомирі, шляхом звільнення ділянки від бетонного фундаменту паркану, відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 255/01-2016 від 14.01.2015, проведеної судовим експертом ОСОБА_3, за рахунок ОСОБА_2 або за рахунок ОСОБА_4 з подальшим відшкодуванням витрат на її відновлення з ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подачу позову та витрати на проведення судової експертизи в сумі 4 060 (чотири тисячі шістдесят) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський