Справа № 190/993/16-ц
Провадження №2/190/338/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 травня 2016 року м.П"ятихатки

П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді Легкошерст Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П'ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 вказуючи, що 30 серпня 1997 року у виконкомі Лихівської селищної ради народних депутатів П`ятихатського району Дніпропетровської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя між ними не склалося, причиною розпаду сім'ї стало відсутність порозуміння, що призвело втрати почуття любові та поваги. З квітня 2016 року проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Просить розірвати шлюб, так як подальше спільне проживання та збереження сім'ї вважає неможливим. Крім того просить стягнути з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітної доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх видів доходу батька, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Андрієнко».

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання двічі підряд 05.05.2016 року та 17.05.2016 року не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.

За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

30 серпня 1997 року у виконкомі Лихівської селищної ради народних депутатів П`ятихатського району Дніпропетровської області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 6, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.4/.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.9/.

Подружнє життя між сторонам не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Сімейним кодексом України передбачено обов`язок суду з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взяти до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя ( ч. 1 ст. 112 СК України).

Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу ( ч. 2 ст. 112 СК України).

Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого суд вважає подальше спільне проживання подружжя та збереження сім'ї неможливим, так як це протирічить інтересам сторін, тому вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки обов'язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, а відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню доньки, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є законними та обгрунтованим, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На виконання п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60,88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 30 серпня 1997 року у виконкомі Лихівської селищної ради народних депутатів П`ятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис № 6 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.

Позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 після розірвання шлюбу залишити прізвіще - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця смт. Лихівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття в особі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, починаючи з 26 квітня 2016 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах сум платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто П"ятихатським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання відповідачем копії рішення.

Позивачем на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області.

Головуючий суддя Ю.В. Легкошерст