У Х В А Л А

іменем України

"19" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

в с т а н о в и в :

Сторона позивача - ПАТ "Укрсоцбанк" в судові засідання, які були призначені на 14.09.2016 року та 19.10.2016 року, не з'явилася, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджено розписками (а.с.12, 16, 17 т.4).

Представник відповідачів в судовому засіданні зазначила, що представник позивача не з'явився в останні два судові засідання, не надав всі документи, що витребовувалися. До вказаних судових засідань представник позивача приходив до суду, приймав участь в судових засіданнях. Заява, яка є в справі про розгляд справи без участі представника позивача, була на конкретне судове засідання подана і враховуватися не може. Просила врахувати і те, що представник позивача знав про намір їх сторони (відповідача) просити суд призначити експертизу, для чого і вимагалися документи, які так і не надані. Сторона позивача не виходить на жодний контакт з відповідачами. Враховуючи все сказане, вважала, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позицію представника.

Вислухавши думки відповідача ОСОБА_2 та представника відповідачів, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту перебуває в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва з 31.08.2015 року. По вказаній справі 19.11.2015 року було постановлено заочне рішення, яким було задоволено позовні вимоги, і яке було в подальшому (11.02.2016 року) скасоване за результатами розгляду заяви про перегляд даного заочного рішення.

Після скасування рішення суду справа неодноразово призначалася до розгляду, про дати судових засідань сторона позивача повідомлялася належним чином за всіма відомими адресами, під розписки (а.с.98, 104, 105, 112, 113, 122, 123 т.1), однак до суду приходили лише відповідач ОСОБА_2 та представник обох відповідачів, а сторона позивача до квітня 2016 року до суду не з'являлася.

За весь час знаходження справи в суді суду було подано одне клопотання від сторони позивача (а.с.124 т.1), в якому було зазначено, що на судове засідання 28.04.2016 року їх представник, який займається даними боржниками (відповідачами) не може з'явитися у зв'язку з перебуванням на лікарняному, а іншого представника банку направити до суду не мають можливості, тому просили розглянути справу без участі їх представника.

Після вказаного судового засідання (28.04.2016 року) в наступні судові засідання, які були призначені на 01.06.2016 року, 07.07.2016 року представник позивача з'являвся до суду, частково надав витребувані документи, після чого знову перестав ходити в судові засідання, а саме 14.09.2016 року та 19.10.2016 року, заяв про розгляд справи без його участі не подавав.

Заяву, подану позивачем 28.04.2016 року про розгляд справи без участі їх представника, суд не приймає до уваги як належну заяву щодо розгляду справи без участі сторони позивача, оскільки в даній заяві мова іде про конкретне судове засідання - 28.04.2016 року, і про причини неможливості з'явитися представнику позивача саме в дане конкретне судове засідання. Це підтверджено і тим, що в подальшому представник позивача приходив в судові засідання.

Встановлено, що дана справа перебуває в провадженні суду з 31.08.2015 року. Після скасування заочного рішення (ухвала суду від 11.02.2016 року) судовий розгляд по суті спору не розпочинався, стороною позивача не надано всі документи, які витребувалися у них з квітня місяця 2016 року.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 27 ЦПК України вказано права і обов'язки для осіб, які беруть участь у справі. Дана норма передбачає, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. За клопотанням сторони та з урахуванням обставин справи суд може відкласти її розгляд. У разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до статті 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Системний аналіз п. 3 частини першої ст. 207 ЦПК України та положень ст. 169 цього Кодексу свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, норми чинного законодавства України, та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1,3, 4, 8, 11, 27, 169, 207, 293, 294 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: