Справа № 357/4508/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі Київської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що вона має статус потерпілої особи від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням серії В-1 № 734329 від 10.11.1993 року, в звязку з цим має право виходу на пенсію зі зниженням пенсійного віку на пять років відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», коли вона звернулась до УПФУ у Білоцерківському районі по питанню оформлення пенсії, то працівники управління виявили помилку в чорнобильському посвідченні, а саме: по - батькові заявницю вірно «Охрімівна», а в посвідченні записано «Єфремівна», через допущену помилку в перекладі працівники УПФУ не прийняли її документи для призначення пенсії. А тому заявниця просила суд встановити факт, що посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1993 роках категорії 4 серія В-1 № 734329 від 10.11.1993 року, видане Київоблдержадміністрацією на імя ОСОБА_2, дійсно належить ОСОБА_1.

В суді заявниця підтримала заяву в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи у вирішенні даного питання покладався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що заявниця згідно даних паспорта ОСОБА_1 народилася 29 жовтня 1963 року.

Згідно свідоцтва про народження заявниці- її дівоче прізвище ОСОБА_3, батько: ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 02.07.1984 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_4.

В трудовій книжці на імя заявниці, яку було оформлено російською мовою, вказано: «Однорог Нина Ефремовна», дата народження -29.10.1963 року.

В свідоцтвах про народження дітей заявниці: дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, яке оформлено українською мовою, дані про матір - ОСОБА_1; сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, оформлено російською мовою, дані про матір «Однорог Нина Ефремовна».

Все наведене стверджується копіями вказаних вище документів в матеріалах справи.

В судовому засіданні також встановлено, що 10.11.1993 року Київською облдержадміністрацією було видано посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1993 р., категорії 4 серії В-1 № 734329 на імя ОСОБА_2, що вбачається з копії цього посвідчення.

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Як розяснено в листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: - особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

Постановою КМ України від 20.01.1997 року № 51 було затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно п.2 якого посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку мають в т.ч. особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років: на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

А згідно положень ст.14 цього Закону, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

З матеріалів справи вбачається, що заявниця постійно працювала в м. Білій Церкві, яка було віднесено до 4 зони радіоактивного забруднення, з 1987 року по липень 2001 року.

Той факт, що вказане вище в рішенні посвідчення потерпілої особи від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії належить саме заявниці, крім вищенаведених документів, стверджується також копією довідки управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області від 07.04.2016 року № 2-05, яку видано про те, що ОСОБА_1 /Єфремівна/ згідно паспорта, трудової книжки, проживала в м. Біла Церква з 03.03.1987 року по 29.08.2006 року та отримала посвідчення потерпілого від аварії на ЧАЕС категорія 4-В № 734329.

Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не передбачено можливості вносити відповідні виправлення у посвідченнях, врегульовано тільки порядок видачі дублікатів посвідчень у разі втрати або псування посвідчення.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Встановлення факту належності заявниці правовстановлюючого документу /посвідчення потерпілої особи/ має значення для оформлення нею пенсії за віком із зниженням пенсійного віку.

Отже, суд вважає за можливе встановити факт належності ОСОБА_1 посвідчення потерпілої особи 4 категорії № 734329 від 10.11.1993 року, яке було помилково оформлено на імя ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.14,55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою КМ України від 20.01.1997 року № 51, ст.ст. 10,60,88, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1993 р. категорії 4 серії В-1 № 734329, видане Київською обласною державною адміністрацією 10 листопада 1993 року на ім»я ОСОБА_2, дійсно належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_8