Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2016

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Білик Н.В.

з участю секретаря Хижук Л.І.

за участю сторін: ОСОБА_1, ОСОБА_1

розглянуши у відкритому судовому засіданні в залі суду Літинського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Пеньківської сільської ради про визнання права власності.

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Пеньківської сільської ради Літинського району про визнання права власності на спадковий житловий будинок. В позові зазначає, що 15.06.2015 помер її батько - ОСОБА_3 ОСОБА_4 його смерті відкрилась спадщина. ОСОБА_1 уже отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька на земельну частку (пай). Однак, до кола спадкового майна також входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с.Бруслинівка вул.Згарська (Купрійчука), 46 Літинського району Вінницької області, власником якого був покійний ОСОБА_5 Позивач не може оформити спадкове майно у нотаріальній конторі, так як на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджується відповіддю нотаріуса. Тому, за даних обставин, вона змушена звернутися до суду за захистом свого права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовільнити. Пояснила, що вона доглядала батьків до смерті, проживає у спірному будинку, тому брати вирішили, що їй має дістатись спадкове майно.

Відповідач, ОСОБА_1, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суду пояснив, що він також являється сином покійного ОСОБА_5, а позивач ОСОБА_1 це його рідна сестра. Він відмовився від прийняття спадщини після смерті батька, на спадкове майно не претендує та не має наміру її приймати. Відповідач, ОСОБА_3, в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Він відмовляється від прийняття спадщини після смерті батька, на спадкове майно не претендує та не має наміру її приймати.

Представник відповідача, Пеньківської сільської ради Літинського району, в судове засідання теж не з'явився. Надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги визнають в повному обсязі, при ухваленні рішення покладаються на думку суду.

Дослідивши матеріали, які є у справі, врахувавши думки сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами існують цивільні правовідносини, пов'язані із спадкуванням.

Копія свідоцтва про смерть (а.с. 6) свідчить, що ОСОБА_5 помер 15.06.2015 року. Із копії свідоцтва про народження (а.с.7) що позивач ОСОБА_1 дійсно є дочкою покійного ОСОБА_5 Копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.8) свідчить, що у Літинській державній нотаріальної конторі заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_5. Копія технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: Вінницька область Літинський район, с.Бруслинівка вул. Купрійчука,46 (а.с.12-14) підтверджує, що у даному документі право власності на житловий будинок зареєстровано 1965 року за ОСОБА_5 Наявна відмітка про відсутність правовстановлюючих документів. Довідка видна виконкомом Пеньківської сільської ради (а.с.9) свідчить, що згідно записів погосподарської кнги №8 за 2016 рік ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 15.06.2015 р. являвся власником житлового будинку, який знаходиться в с.Бруслинівка вул. Згарська (Купрійчука), 46 Літинського району. Копія рішення сесії Пеньківської сільської ради (а.с.10) підтверджує, що в с.Бруслинівка вулицю Купрійчука перейменовано на Згарська. Архівна виписка (а.с.11) свідчить, що ОСОБА_5 у приватну власність передано земельну ділянку площею 0,60 га, яка розташована в межах села Бруслинівка, для ведення підсобного господарства в т.ч. по вул.Купрійчука, біля хати - 0,60 га. Копія свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.15) свідчить, що позивач отримала у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка входила до кола спадкового майна після смерті ОСОБА_5 Відповідь нотаріуса (а.с.15) свідчить, що позивач ОСОБА_1, дійсно, позбавлена можливості отримати Свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок у нотаріуса, через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 19851988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, спадкодавець своє право власності в БТІ не зареєстрував. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи те, що спірний будинок було побудовано у 1965 році, довідка Пеньківської сільської ради Літинського району підтверджує, що згідно записів погосподарської книги, ОСОБА_5 являвся власником даного житлового будинку, тому наявні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст..213-215 , 256 ЦПК України, ст. 1216-1218, 392 ЦК України- В И Р І Ш И В :

Позов задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 61,2 кв.м, житловою площею 27,3 кв.м., позначений на плані літ."А", веранда літ."а", ганок, сарай літ."Б", погріб літ. "п/Б", сарай літ."В", криниця №1, огорожа №2, хвіртка №3, ворота з хвірткою № 4, огорожа № 5, огорожа № 6, які розташовані за адресою: вул.Згарська (Купрійчука),46 в с.Бруслинівка Літинського району Вінницької області, після смерті ОСОБА_5, який помер 15 червня 2015 року. Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати до Апеляційного суду Вінницькї області через Літинський районний суд Вінницької області протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя: Білик Наталія Володимирівна