Справа № 405/2507/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю., Герасимчук В.Р.

з участю адвоката : ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 30.06.2009 року між нею та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 1542; визнати за нею право власності на 13/25 частин будинку, що знаходиться в м. Кіровограді (тепер Кропивницький) вулиця Акмолінська, 78 та стягнути з відповідачки на її користь судові витрати по справі. Позов мотивує тим, що 30 червня 2009 року було укладено вищезазначений договір між нею та її онукою відповідачем по справі ОСОБА_3. Мотивом укладення договору довічного утримання був її похилий вік та неможливість самостійно забезпечувати собі гідні умови життя. Відповідно до зазначеного договору вона передала у власність відповідачці 13/25 частин житлового будинку, який знаходиться за адресою м. Кіровоград, вул. Акмолінська, 78, а відповідач зобовязалась доглядати та довічно її утримувати.

З 2008 року по 03 вересня 2015 року вона проживала з ОСОБА_5 та вела спільне господарство у м. Кіровограді за адресою вул. Гуляницького, 20, але у 2015 році ОСОБА_5 помер і вона вирішила повернутись до свого основного місця проживання, у будинок, в якому зареєстрована та який відчужила на користь відповідача.

Виявилось, що відповідач не має наміру виконувати своє зобовязання по договору, жодним чином не допомагає матеріально та обмежує право на проживання у будинку, ігнорує її, не розмовляє, забороняє користуватись туалетом, постійно скаржиться на те, що вона заважаю їй та її чоловіку з яким вони мене обзивають, використовуючи ненормативну лексику, усі мої особисті речі відповідач винесла до сараю та заборонила зберігати в будинку. Відповідач не бажає врегулювати спір мирним шляхом, а тому вона вимушена звернутись в суд з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали і просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач та її представники в судовому засіданні позов не визнали, надали суду заперечення та посилаючись на викладені в них обставини, просили відмовити в задоволенні позову. Відповідач пояснила, що в 2008 році в»їхали в будинок, бабуся проживала з дідусем по вересень 2015 року, після смерті діда забрали бабусю до себе, виділили кімнату, де була «дитяча», провідувала бабусю за місце її проживання у Голік близько разу на тиждень. Вона пере, готує їжу. Коли бабуся лежала в лікарні вона дала їй 3 500 грн. готівкою, сама купувала ліки. Речі бабусі знаходяться в будинку, а в сараї ті речі, які вона не носить, купують все необхідне бабусі.

Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 30 червня 2009 року ОСОБА_2 уклала договір довічного утримання із ОСОБА_3, який посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 1542. Відповідно до зазначеного договору ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_3 13/25 частин житлового будинку, який знаходиться в м. Кіровограді по вулиці Акмолінська, 78.

Відповідно до вимог ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов»язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Пунктами 7, 8 вищезазначеного договору передбачено, що утримання (догляд) визначається сторонами у вигляді: забезпечення відчужувача житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній частині житлового будинку. У обох сторін є право користуватись господарсько-побутовими будівлями;

забезпечення відчужувача щоденним триразовим калорійним харчуванням (сніданок, обід, вечеря). У разі спорів з приводу достатності харчування раціон складає дієтолог-лікар;

надання побутових послуг (прання постільної білизни, одягу тощо);

забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів.

Вартість матеріального забезпечення (харчування, лікувальні засоби, догляд, необхідна допомога та побутові послуги) визначені сторонами у розмірі одного мінімального розміру пенсії за віком щомісячного.

Як встановлено в судовому засіданні з 2008 року по 03 вересня 2015 року позивач проживала з ОСОБА_5 та вела спільне господарство у м. Кіровограді за адресою вул. Гуляницького, 20, що підтверджується довідкою виданою головою квартального комітету № 17 Кіровського району м. Кіровограда від 19.09.2015 року. У 2015 році ОСОБА_5 помер і ОСОБА_2 повернулась до свого основного місця проживання. Тобто, з моменту укладення договору довічного утримання (30.06.2009 рік) до вересня 2015 року виконання договору, відповідно до його умов, не відбувалось.

На даний час позивачка є людиною похилого віку, часто хворіє та потребує постійного стороннього догляду.

В судовому засіданні допитані свідки, зокрема, свідок кулик Т.Г., яка пояснила, що у бабусі погані відносини з онукою. Бабуся є її матір»ю, а відповідачка донька сестри. Речі бабусі знаходяться в сараї, харчі вона купує сама, а відповідач купує харчі для своїє сім»ї і нічого не пояснює. Вона з сестрою допомагає бабусі. Матеріально бабуся допомагає відповідачці. Бабуся проживає в кімнаті прибудові, яка є нежитловим приміщенням. Вона провідує бабусю, умови договору відповідач не виконує, бюджет у них різний, посуд різний.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що є донькою позивачки, а відповідач її племінниця, між ними склались складні відносини, не розмовляють одна з одною. Вона особисто оплачувала лікування бабусі та давала їй кошти. Мати сама купує необхідне, готує собі їжу. Речі матері знаходяться в сараї. В кімнаті у неї свій посуд, постільні речі і вона сама собі пере. Про складі відносини знає від бабусі і сусідів. Будинок в поганому стані, не утеплений.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що є сусідкою позивачки, яка проживає з онукою. Позивач допомагає онукі, з пенсії давала кошти дитині в школу. З вересня 2015 року ходять разом скуплятись на ринок по продукти. Бабуся живе в добудові, сама варить собі борщ, в будинку вона не була. Позивачка давала їй кошти на збереження, а потім віддала онукі і зробила на неї заповіт.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що позивач проживала у Голік, який був її сусідом, відповідач їх провідувала на свята і коли бабусі було погано. Бабуся проживала з ними по сусідству біля семи років, жила з Голік дружно, сама ходила на базар, а відповідач приїздила раз чи два на тиждень з дітьми та чоловіком.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що бабуся прийшла до ОСОБА_3 в минулому році, де знаходяться речі бабусі не знає, в магазин не ходили.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що десять днів назад був за місцем проживання сторін, бабуся спокійно ходить по кімнатах, в»язала, квіти поливала, готувала їжу.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що позивач та відповідач живуть разом, конфліктів між ними не бачив. Був у сараї, бачив непотрібні речі. Бабуся близько пів року живе в будинку, жила з покійним чоловіком.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що бувала в домі відповідачки, живе з бабусею, конфліктів між ними не бачила, бабуся на Юлю не скаржилась, ходить по будинку.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що бував у домі відповідачки, скандалів між бабусею і нею не бачив, бабуся не скаржилась. Бувала в домі на свята.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що йому не відомі скарги бабусі на відповідачку, конфліктів не було. За рік він бував за адресою проживання відповідачки близько 10 разів.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що сторони по справі її родичі мати і донька. Старші доньки бабусі налаштовують бабусю проти ОСОБА_3, так як дізнались, що бабуся «переписала» будинок на доньку, вони не спілкуються, бабуся не хоче спілкуватись і з нею.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що відповідач по справі його дружина, 05.09.2015 року перевезли бабусю до себе і живуть разом. Кімната бабусі утеплена зовні. Бабуся часто йде з дому, вони розшукували її і знайшли в лікарні. В лікарні давали кошти бабусі більше 1 000 грн.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що відповідач її невістка, вона бувала у них і ночувала. З дітьми живе бабуся, разом їдять, бабуся їй не скаржилась, стосунки між ними нормальні.

Згідно із статтею 749 Цивільного кодексу України обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Якщо обов'язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності.

Положеннями статті 751 Цивільного кодексу України встановлено, що матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом.

Обов»язковою умовою такого договору є догляд. Враховуючи досліджені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що фактично умови договору довічного утримання відповідачкою не виконувались з моменту укладення договору, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

В силу частити 1 статті 755 Цивільного кодексу України, - договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача.

Частиною 1 ст. 756 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв»язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов»язків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_2 право власності на 13/25 частин будинку, що знаходиться в м. Кіровограді вулиця Акмолінська, 78 також підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує понесені позивачкою та підтверджені наданою квитанцією про сплату судового збору, судові витрати на її користь з відповідачки.

На підставі викладеного і ст.ст.744, 749, 755, 756 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 30.06.2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 1542.

Визнати за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) право власності на 13/25 частин будинку, що знаходиться в м. Кіровограді (тепер Кропивницький) вулиця Акмолінська, 78.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) судові витрати по справі в сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Шевченко