22-ц/775/801/2016(м)
Головуючий у 1-й інстанції Ковтуненко О.В. Категорія 27
Суддя-доповідач Сорока Г.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді - Сороки Г.П.,

суддів - Гаврилової Г.Л., Лопатіної М.Ю.,

за участю секретаря - Гаркуша О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

27 листопада 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі за текстом ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що відповідно до договору б/н від 18 червня 2011 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Приєднавшись до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідачка погодилась, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та в будь-який момент може бути змінений (зменшений або збільшений) банком, підписання договору є прямою та безумовною згодою позичальника про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, викладеними на сайті банку, складають між нею та банком договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. Свої зобов'язання за договором відповідачка не виконує, у зв'язку з чим у неї утворилась заборгованість, яка станом на 30 вересня 2015 року становить 17786,54 грн. та складається з наступного: 5895,06 грн. - заборгованість з кредитом, 9172,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1395,54 грн. - заборгованість за пенею та комісією, штрафу (відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг): 500 грн. - фіксована частина, 823,17 грн. - процентна складова. Цю заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки, а також судові витрати в сумі 1218 грн.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 лютого 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач ПАТ КБ «Приватбанк» в апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. При цьому посилається на необґрунтованість і незаконність рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк» Малервейн М.С., яка доводи апеляційної скарги підтримала, просила апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду та ухвалите нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі, заперечення відповідачки ОСОБА_3, яка частково визнала доводи апеляційної скарги, не заперечувала проти позову в частині заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання рішення не тим суддею, який розглянув справу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Проте, з таким висновком колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до вимог ст.ст.213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні.

При вирішенні спору суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

За змістом ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановленні однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним.

Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст.610,611,625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання грошового зобов'язання. У разі неналежного виконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором.

Згідно ст.549 ЦК України боржник у разі порушення ним зобов'язань повинен сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню), розмір якої згідно ст.551 ЦК України може бути встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Зі справи вбачається, що 18 червня 2011 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір шляхом підписання відповідачкою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Своїм підписом в заяві відповідачка засвідчила свою згоду про те, що її заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Також своїм підписом у заяві відповідачка засвідчила, що вона ознайомилась та згодна з даними Умова та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді. Також ознайомлена з тим, що Умови та правила надання банківських послуг розміщені на сайті банку, і зобов'язалася виконувати вимоги Умови та Правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами та Тарифами банку на сайті Приватбанку (а.с.4-5,7,9-31,92-94,106).

Згідно Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, пільговий період кредитування - установлений банком період з моменту виникнення заборгованості по кредиту, протягом якого нарахування відсотків за користування кредитом проводиться за пільговою ставкою 0,01% річних (п.1.1.1.49). Прострочений кредит - кредитні кошти, які були надані клієнту та не були повернуті у строк, передбачений договором (п.1.1.1.72).

Тарифи - розмір винагороди за послуги банку, є невід'ємною частиною договору. Перелік може змінюватися та доповнюватися, про що клієнт повідомляється у відповідності з цими Умовами (п.1.1.1.91).

Клієнт банку зобов'язаний отримувати виписки про стан карткового рахунку та про операції, що проводяться по картрахунку (п.1.1.2.3). При незгоді зі змінами Правил та/або Тарифів банку звернутися до банку для розірвання договору і погасити заборгованість, що утворилась перед банком, в тому числі заборгованість, що утворилась протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку інформувати (при необхідності письмово в разі якщо вирішення питання це потребує) банк про це протягом тридцяти п'яти днів з моменту списання (п.1.1.2.4).

Згідно п.1.1.2.5 клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за користування кредитом, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплатити комісію на умовах, передбачених договором.

У разі не виконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафта), сплаті винагороди банку (п.1.1.2.6).

Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Згідно п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову.

Згідно п. 2.1.1.12.9 Умов та Правил надання банківських послуг, боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку в зокрема з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Згідно п. 1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.

Банк має право проводити зміни Тарифів, які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, а також на зміну інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням, без попереднього повідомлення клієнта (п.1.1.3.2.3).

Банк має право для різних цілей (повідомлення про зміну тарифів, активації додаткових послуг, контактних даних, Умов та Правил надання банківських послуг, інформування про розмір заборгованості по кредиту, про акції, що проводяться банком тощо) встановлювати контакт з клієнтом , використовуючи різні канали зв'язку : направлення SMS-повідомлень на мобільний телефон клієнта; авторизація за допомогою мобільного телефону і ОТР-паролю; поштовий лист; телеграма; повідомлення по електронній пошті; повідомлення в банкоматах та терміналах самообслуговування; друкувати на чеках терміналів; інші засоби комунікації (п.1.1.3.2.9).

В разі невиконання зобов'язань по договору, на вимогу банку клієнт зобов'язався виконати зобов'язання по поверненню кредиту,оплатити винагороду банку (п.2.1.1.5.6).

За користування кредитом і Овердрафтом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому Тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13 (п.2.1.1.1.2.6).

У разі виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100грн., включаючи прострочені зобов'язання, передбачені пп.2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил, клієнт сплачує банку пеню, яка нараховується як: пеня=базова відсоткова ставка по договору/30 (нараховується за кожний день прострочки кредиту) + 50грн. одноразово. Пеня нараховується в день нарахування відсотків по кредиту (п.2.1.1.12.6.1).

Зі справи вбачається, що згідно умов укладеного між сторонами договору ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 6000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку - кредитка «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць (30% річних) від суми залишку заборгованості за кредитом, який розраховується виходячи із 360 днів в році, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, який на лицевій стороні картки встановлено жовтень 2016 року (а.с.101).

За умовами договору відповідачка зобов'язалася погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50грн. та не більше розміру заборгованості, до 25 числа кожного місяця, а також сплачувати пеню і штрафи у разі порушення терміну внесення щомісячних платежів, що обумовлено між сторонами у пам'ятці/ довідці про умови кредитування з використанням картки «Універсальна», яка була підписана відповідачкою при укладені договору (а.с.5,106).

Дані обставини відповідачка визнала в апеляційному суді. Пояснила, що такий договір з банком вона укладала, що при оформлені та підписані договору вона була ознайомлена з усіма Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування банківською карткою, Тарифами банку і була згодна з ними, що вона отримала повний пакет даних документів.

Зі справи також вбачається, що свої зобов'язання за договором банк виконав, відкрив на ім'я відповідачки банківський рахунок та надав їй картку, зарахувавши на картковий рахунок кредитні кошти. Відповідачка отримала кредитні кошти на картковий рахунок та користувалась ними, але свої зобов'язання за договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим у неї перед банком утворилась заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості, роздруківкою банківського карткового рахунку, копією картки строком дії по жовтень 2016 року та не оспорювалось відповідачкою (а.с.4,62-68,69,101,105).

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 30 вересня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 17786,54 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 5895,06 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 9172,77 грн., пені у розмірі у розмірі 1395,54 грн., штрафу (фіксована складова) у розмірі 500грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 823,17грн. (а.с.8).

В апеляційному суді відповідачка визнала наявність та розмір заборгованості по тілу кредиту в сумі 5895,06грн., а також наявність та розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитом сумі 9172,77грн., тому, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України дані обставини доказуванню не підлягають, у зв'язку з чим правильність цього розрахунку, який проведено відповідно до умов кредитного договору, колегія суддів не перевіряє.

З урахуванням наведеного позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідачка не визнала заборгованість з пені та штрафу, посилаючись на те, що з 2011 року вона виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, порушення виникли у зв'язку з політично-економічною кризою, проведенням АТО, а вона постійно проживає в м.Маріуполі, то це призвело до втрати доходів та неможливістю погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

На виконання цього Закону 30 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 20 ч. 1 цього Розпорядження м. Маріуполь Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте, 05 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30 жовтня 2014 року № 1053-р.

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, яким визнано такими, що втратили чинність розпорядження №1053-р від 30.10.2014 року та №1079-р від 05.11.2014 року, м.Маріуполь Донецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Як вбачається зі справи відповідачка є громадянином України, зареєстрована та постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, та є особою, на яку поширюється дія ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100грн., включаючи прострочені зобов'язання, передбачені пп.2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил, клієнт сплачує банку пеню, яка нараховується в день нарахування відсотків за користування кредитом як: пеня=базова відсоткова ставка по договору/30 (нараховується за кожний день прострочки кредиту) + 50грн. одноразово.

Згідно довідки про умови кредитування (а.с.106) сторони за несвоєчасне погашення заборгованості передбачили нарахування пені та штрафу (а.с.106).

Відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість в сумі 1395,54грн. значиться як заборгованість з комісії і нарахована за період з 01.07.2014 року по 30.09.2015 року (а.с.8). В позовній заяві банк просив стягнути вказану суму як заборгованість з комісії та пені (а.с.2-3).

Разом з тим, з роздруківки карткового рахунку (а.с.62-68) вбачається, що заборгованість в сумі 1395,54грн. нарахована відповідачці як пеня за прострочення внесення платежів за кредитним договором, а не як комісія.

З урахуванням наведеного, виходячи з того, що вимоги про стягнення пені в сумі 1395,54грн. та штрафу (фіксована складова) в сумі 500грн., штрафу (процентна складова) в сумі 823,17грн. нараховані за прострочку проведення платежів на основну суму заборгованості за кредитним договором в період після 14.04.2014 року, та, враховуючи те, що відповідачка є громадянином України, зареєстрована та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним нею кредитним договором нараховувати заборонено, а тому вимоги банку в частині стягнення пені та комісії і штрафу є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Таким чином, переглядаючи справу в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та в межах доводів апеляційного оскарження на підставі наданих сторонами доказів, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, як таке, що не відповідає обставинам справи та вимогам матеріального і процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.06.2011 року, що утворилась станом на 30.09.2015 року, у розмірі 15067,83 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 5895,06 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 9172,77грн. В решті вимог щодо стягнення пені та комісії у розмірі 1395,54грн., штрафу (фіксована складова) у розмірі 500,00грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 823,17грн. слід відмовити.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню.

У зв'язку зі скасуванням рішення суду першої інстанції та ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову відповідно до ст.88 ЦПК України за рахунок відповідачки позивачу підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Як вбачається зі справи позов пред'явлено до суду на суму 17786,54грн. Судом позов задоволено частково на суму15067,83грн., що становить 84,71% від заявлених вимог.

При подачі позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1218,00грн. (а.с.1). Пропорційно задоволеним вимогам з відповідача на користь позивача у відшкодування витрат по оплаті судового збору за подачу позову підлягає стягненню 1031,77грн. (1218,00:100Х84,71).

При подачі апеляційної скарги позивач сплатив судовий збір в дохід держави у розмірі 1339,80грн. (а.с.57). Пропорційно задоволеним вимогам відшкодуванню за рахунок відповідачки підлягають витрати по сплаті судового збору у розмірі 1134,94грн. (1339,80:100Х84,71).

Всього на користь позивача з відповідачки у відшкодування витрат по сплаті судового збору підлягає стягненню 2166,71грн.

Керуючись ст.ст.307,309,313,314 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 лютого 2016 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 18 червня 2011 року, що утворилась станом на 30 вересня 2015 року, у розмірі 15067 (п'ятнадцять тисяч шістдесят сім) гривень 83 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 5895 гривень 06 копійок, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 9172 гривні 77 копійок.

В задоволенні позовних вимог про стягнення пені та комісії у розмірі 1395 гривень 54 копійки, штрафу (фіксована складова) у розмірі 500 гривень 00 копійок, штрафу (процентна складова) у розмірі 823 гривні 17 копійок відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у відшкодування витрат по сплаті судового збору 2166 (дві тисячі сто шістдесят шість) гривень 71 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий : Сорока Г.П.

Судді : Гаврилова Г.Л.

Лопатіна М.Ю.