Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/575/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Діброви О.В.,

з секретарем Жавнер І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Народицької селищної ради про встановлення факту належності житлового будинку, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду і просить встановити факт належності ОСОБА_3 житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1; встановити факт прийняття ОСОБА_4 спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3; визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що зазначений житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами належить батьку ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Її мати ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, фактично прийняла спадщину після смерті батька, але правовстановлюючі документи на житловий будинок не оформила. Вона, як єдина спадкоємиця, звернулась до нотаріуса, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з тим, що відсутністю правовстановлюючих документів.

Сторони в судове засідання не з'явились, але просять справу розглядати без їх участі, представник відповідача щодо задоволення позову не заперечує.

Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з частково наступних підстав.

З довідки Народицької селищної ради №281/6130 від 14 вересня 2016 року (а.с.21) вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі за 2001 - 2005 роки, померлому ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам, а тому, суд вважає факт належності житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 ОСОБА_3 доведеним.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що свідчать копії свідоцтв про смерть серії НОМЕР_2 від 22 серпня 2002 року (а.с.3) й серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.5).

ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_3, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 03 лютого 1974 року (а.с.6).

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Статтею 549 ЦК України 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3, отримавши 05 грудня 2003 року Свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується листом Народицької державної нотаріальної контори №439/01-16 від 03 жовтня 2016 року (а.с.35) й інформаційною довідкою із Спадкового реєстру №45283507 від 03 жовтня 2016 року (а.с.36-37).

Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні вимоги про встановлення факту прийняття ОСОБА_4 спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позивач звернулась до Народицької ДНК із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4, однак, у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1, їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №389/02-31 від 16 вересня 2016 року (а.с.4).

Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались, що підтверджується довідкою Народицької ДНК №438/01-16 від 03 жовтня 2016 року (а.с.33).

Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1102,40 грн., відповідно до вимог статей 88,235 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись статтями 1220,1268,1269 ЦПК України, статтями 3,10,11,60,88,196,212-215,218,256 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт належності на праві власності ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на час його смерті житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Стягнути з Народицької селищної ради на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Житомирської області через Народицький районний суд Житомирської області.

Суддя: О. В. Діброва