Справа №442/2766/16-ц
Провадження №2/442/1078/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Хомика А.П.

при секретарі Лужецькій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої злочином, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 28 квітня 1999 року ОСОБА_2 близько 11 год. 00 хв. за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_3, шляхом підбору ключа проникли у приміщення квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1, де таємно викрали гроші у сумі 520 гривень, іноземну валюту у кількості 160 дол. США, що згідно офіційного курсу Національного Банку України станом на 28.04.1999 року становило 628,07грн.

Таким чином, ОСОБА_2 за попередньою змовою групою осіб зі ОСОБА_3 повторно вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002622 від 04.11.2013 року та, згідно якого ОСОБА_1, було визнано потерпілою у даному кримінальному проваджені.

28 березня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд, розглянувши кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, постановив ухвалу про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянину або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Однак, станом на сьогоднішній день завдана їй майнова шкода ОСОБА_2 не відшкодована. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконані грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів і встановлений договором або законом. На основі вищенаведеного просить суд стягнути з відповідача на її користь 9018,54 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, яку просять задоволити. Крім того, пояснили, що відповідач ОСОБА_3 повинен був сплатити завдану шкоду, за результатами розгляду кримінальної справи щодо нього, однак не був виписаний виконавчий лист.

Відповідачі двічі в судове засідання не з'явились, причин неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про слухання справи по останньому відомому місцю проживання, про що свідчать поштові повідомлення. При таких обставинах, суд визнав неявку відповідачів не поважною, провівши заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 1177 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується винною особою. Разом з тим, на підставі вимог ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається, зокрема, відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

28 березня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд, розглянувши кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, постановив ухвалу про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності. Встановлено, що 28 квітня 1999 року ОСОБА_2 близько 11 год. 00 хв. за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_3, шляхом підбору ключа проникли у приміщення квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1, де таємно викрали гроші у сумі 520 гривень, іноземну валюту у кількості 160 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на день подачі позову до суду становить 4177,34 грн.

З огляду на зазначене, суд вважає за доведеним факт спричинення та винність саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у заподіянні шкоди позивачу ОСОБА_1 на суму 520 гривень та 160 дол. США., що згідно курсу НБУ станом на день подачі позову до суду становить 4177,34 грн. грн.

Крім того, за положеннями ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів і встановлений договором або законом.

Аналогічна норма містилася в ст. 214 ЦК України 1963 року.

Так, індекс інфляції за період з 28 квітня 1999 року до 04 квітня 2016 року становить 931% ((125.8 х 106.1 х 99,4 х 108.2 х 112,3 х 110,3 х 111,6 х 116,6 х 122,3 х 112.3 х 109,1 х 104.6 х 99,8 х 100,5 х 124.9 х 143.3) х100%).

Таким чином, загальна сума боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 29 квітня 1999 року до 04 квітня 2016 року становить 4841,20грн. (520грн. х 931 %).

Виходячи з вищевикладеного, загальний розмір завданої відповідачем майнової шкоди становить 9018,54грн.

При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає до задоволення зі стягненням з відповідача 9018,54 грн. майнової шкоди, заподіяної злочином.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 79-80, 88, 209 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1177, 1192 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану злочином в розмірі 9018,54 грн.(девять тисяч вісімнадцять гривень пятдесят чотири копійки).

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 551,20 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Хомик А.П.