Провадження № 2/761/8119/2016
У Х В А Л А

11 жовтня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов А.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення сплачених за ним коштів, штрафних санкцій та інфляційних витрат, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення сплачених за ним коштів, штрафних санкцій та інфляційних витрат.

Під час вивчення заяви встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України визначено, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява не містить ціни позову.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даними позовними вимогами, не надавши докази про сплату судового збору, посилаючись на те, що відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, звільнені від сплати судового збору.

Між тим, саме Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 483-VIII від 22 травня 2015 року, відповідно до якого було внесено зміни до Закону України «Про судовий збір», відповідно до яких статтю 5 вказаного Закону викладено в новій редакції, а положення щодо звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав - виключено.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру (551, 20 грн.) мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6 890 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 691 257, 17 грн.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі по 6 890 грн. (р/р 0011, , МФО 820019, Код платежу 22030001, призначення платежу - сплата судового збору за подання позовної заяви, Одержувач -УДКСУ в Шевченківському районі м. Києва, банк одержувач - ГУ ДКУ в м. Києві) та надати докази сплати судового збору до суду (оригінал квитанції).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення сплачених за ним коштів, штрафних санкцій та інфляційних витрат, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на протязі п'яти днів з дня отримання ним копії цієї ухвали, в противному разі позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: