Номер провадження: 22-ц/785/1891/16
Головуючий у першій інстанції Кожокар Т. Я.
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Колеснікова Г.Я.,

суддів - Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.,

при секретарі - Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання батька, за апеляційною скаргою адвоката Шума Олексія Олексійовича в інтересах ОСОБА_3 на рішення Саратського районного суду Одеської області від 09 грудня 2015 року

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що під час зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_5, який розірвано у квітні 2008 року, у них народилось двоє дітей:

- дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка офіційно працевлаштована;

- син ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, який студентом вищого навчального закладу денної форми навчання.

Зазначав, що він проживає разом із матірю 1927 року народження в належному їй на праві власності будинку, не є підприємцем, ніде не працює, є інвалідом третьої групи безстроково та отримує 786,75 грн.пенсії, якої йому не вистачає.

Позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 аліменти на його утримання як непрацездатного батька у розмірі ? частини усіх видів її заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили.

Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_3 у дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн.

В апеляційній скарзі адвокат Шум О.О. в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Неправильність рішення суду першої інстанції обґрунтовано порушенням норм матеріального і процесуального права.

Позивач та його представник, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, заперечення на апеляційну скаргу не подали, в судове засідання повторно не з'явилися, що відповідно до правил ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи (а.с.152,153,158,160).

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката Шума О.О., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено , що позивач ОСОБА_2 є батьком відповідачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3, та ОСОБА_6, який також є повнолітнім та до якого позов про стягнення аліментів не пред'являвся (а.с.105).

Позивач є інвалідом 3 групи (загальне захворювання) довічно, що підтверджено довідкою МСЕК від 04 квітня 2002 року (а.с.7).

Як вбачається з довідки № 150, виданої Саратським управлінням Пенсійного Фонду України 23 лютого 2015 року, розмір пенсії ОСОБА_2 на час звернення з позовом складає 786,75 грн.(а.с.15).

Станом на 01 грудня 2015 року він отримує пенсію у розмірі 880 грн.50 коп.(а.с.104).

Прожитковий мінімум для осіб,які втратили працездатність, з вересня 2015 року становить 1074 грн.

Згідно наданих позивачем довідок, він на території Зорянської селищної ради Саратського району Одеської області не працює, не перебуває на обліку в Саратському районному центрі зайнятості як безробітний та допомогу по безробіттю не отримує (а.с.11,12).

Дані про матеріальне становище дітей ОСОБА_2 матеріали справи не містять. Згідно пояснень представника відповідача Шума О.О. ОСОБА_2 проживає і працює в Болгарії, а ОСОБА_6 навчається там же (в Болгарії) у вищому навчальному закладі.

Відповідно до ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Дочка, син зобов'язані утримувати своїх матір, батька незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Цей обов'язок обумовлений лише фактом походження, зареєстрованим відповідно до ст.ст. 122,125 СК України.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач згідно з положеннями ст.202 СК України вправі вимагати від відповідача допомоги на своє утримання, оскільки таку допомогу він потребує в силу стану здоров'я та розміру доходів, а ОСОБА_3, яка не має постійного місця роботи та регулярний дохід, має можливість надати позивачу допомогу у розмірі 300 грн щомісячно.

Колегія суддів, погоджуючись з висновком суду про необхідність стягнення аліментів з ОСОБА_3, вважає, що їх розмір підлягає зменшенню.

Так, відповідно до ч.2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Аналогічні роз'яснення містяться й в абз.2 п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року.

Суд першої інстанції, хоча і послався у рішенні на положення ст.205 СК України, проте до уваги наявність іншої повнолітньої дитини, до якої позов не пред'являвся, не взяв.

За таких обставин рішення суду підлягає зміні, а розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_3,зменшенню до 200 грн.

Доводи апеляційної скарги про відмову у позові ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження ухилення позивачем від виконання своїх батьківських обов'язків, а також відсутності потреби у матеріальній допомозі ОСОБА_2, який отримує доходи, що є меншими за прожитковий мінімум, правових підстав для відмови у задоволенні позову немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307,309, 313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Шума Олексія Олексійовича в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Саратського районного суду Одеської області від 09 грудня 2015 року змінити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки с.Зоря Саратського району Одеської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця с. Зоря Саратського району Одеської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти в розмірі 200 ( двісті) гривень щомісячно, починаючи з 10 травня 2016 року до зміни матеріального або сімейного становища сторін.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області Г.Я. Колесніков