Справа № 372/240/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Зінченка О. М. ,

представника ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права та їх обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексовий номер 26633444 від 01.12.2015 року, посилаючись на порушення нотаріусом вимог законодавства при вчинення нотаріальної дії.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на те, що при вчиненні нотаріальниї дій про державну реєстрацію прав та їх обтяжень нотаріусом було допущено ряд порушень.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомила.

Вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

19 січня 2016 року ОСОБА_2 отримала лист № 512633 від 12.012016р. від ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» , згідно якого їй пропонувалося придбати у власність, шляхом купівлі, квартиру, власницею якої є вона та її діти.

24 січня 2016 року представник ОСОБА_1 отримав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 51991576 від 24.01.2016 року, згідно якої позивач дізналася, що 01 грудня 2015 року приватний нотаріус ОСОБА_3, Київського міського нотаріального округу, який виконував функції державного реєстратора, оформив рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та незаконно зареєстрував право власності на належну Позивачу та її дітям квартиру АДРЕСА_1 на компанію Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС», , адреса: м. Київ, пр. Московський, 28 а. У якості підстави виникнення права власності зазначено договір іпотеки № 2918 від 20.06.2007 року, видавник приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_4

Відповідно до рішення Апеляційного суду Київської області від 19 лютого 2014 року по справі № 372/1976/13 було визнано недійсним іпотечний договір № 2626/0607/88-013-Z-1 від 20 червня 2007 року (а.с.8-11).

Згідно статті 216 ЦК України, вказано що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень у відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулюються цим законом. Згідно приписів ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 3 вказаного Закону визначено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частина 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб?єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 9 ст. 15 зазначеного Закону, державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, нотаріус проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або на об'єкт незавершеного будівництва виключно у випадку вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном.

Відповідно до інформації з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 51991576 від 24.01.2016 року, підставами для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 26633444 від 01.12.2015 року мала бути заява ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС » про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та документи, подані у підтвердження виникнення у вказаної особи права власності на обєкт нерухомого майна.

Як встановлено в судовому засіданні на підставі наявної інформаційної довідки, державна реєстрація права власності за ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» відбулась на підставі договору іпотеки від 20.06.2007 року, який було визнано недійсним.

Відповідно до ч.1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 36 зазначеного Закону, сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, згідно приписів Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті», яким передбачено, що протягом дії цього Закону не можу бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та / або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязання громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку.

Оскільки, квартира позивача, відповідає усім вищезгаданим вимогам, встановленим Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», тобто на неї розповсюджується дія вказаного мораторію. Крім того зазначена квартира є єдиним житлом позивача та її дітей.

Враховуючи сукупність вказаних вище обставин, суд вважає, що позов таким, що підлягає задоволенню.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 826 грн. 80 коп. судового збору, які були сплачені позивачем , суд вважає необхідним задовольнити, оскільки ці витрати були понесені позивачем внаслідок неправомірної відмови відповідача від виконання зобовязання по договору і повязаним з цим зверненням до суду. Дані вимоги відповідають ст.88 ЦПК України.

Керуючись, ст.ст. 10,11,15,60,61,154,209, 212-214, 226 ЦПК України, ст.ст. 2,15,36 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до приватного нотаріуса ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права та їх обтяжень задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексовий номер 26633444 від 01.12.2015 року.

Стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений нею при звернені до суду судовий збір в сумі 826 грн. 80 коп..

Заходи забезпечення позову , у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 і встановлені згідно ухвали Обухівського районного суду Київської області від 12 лютого 2016 року - скасувати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги,особами які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення також може бути переглянуто Обухівським районним судом у випадку подання відповідачем відповідної заяви протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СуддяОСОБА_5