Номер провадження 2-о/754/309/16
Справа №754/8106/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10 жовтня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.,

при секретарі Базік А.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просить встановити факт того, що вона приймала участь та виконувала заходи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування медичної служби цивільної оборони Київської області 06 вересня 1986 року.

Свої вимоги мотивує наступним.

В 1986 році заявниця працювала в Медико-санітарній частині №126 Чорнобильської АЕС і 06.09.1986 року була залучена до виконання заходів Цивільної оборони стосовно ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування медичної служби цивільної оборони Київської області, які полягала в медичному забезпеченні ліквідаторів та потерпілих від аварії.

Заявниця звернулася з відповідними документами до заінтересованої особи про встановлення їй статусу інваліда війни та видачу посвідчення, відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», однак, Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в своєму листі їй відмовило, посилаючись на те, що не було надано документів, підтвердждуючих факт залучення до формувань цивільної оборони.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_2 підтримав вимоги за викладеними в заяві обставинами та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За даних обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника.

Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році за категорією 1, відповідно до копії посвідчення НОМЕР_2 та вкладки до нього НОМЕР_3 (а.с.5).

Згідно копії довідки серії ВТЭ-25 №022779, ОСОБА_1 з 23.12.1992 року є інвалідом другої групи, яким стала внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи (а.с. 7).

Відповідно до копії маршрутного листа, виданого 25.05.2016 року, 06.09.1986 року в здравпункті м. Припять ОСОБА_1 разом з лікарем вела прийом співробітників ЧАЕС, надавала медичну допомогу, проводила дизенфекційні заходи з прибирання здравпункту.

Згідно копії трудової книжки, в період з 06.08.1979 року по 17.03.1987 року ОСОБА_1 працювала в Медико-санітарній частині №126 Чорнобильської АЕС на посаді фельдшера (а.с.12).

Відповідно до копії інформаційної довідки (про участь у формуваннях ЦО) від 31.05.2016 року, наданої ОСОБА_1 Департаментом з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, вбачається, що формування Цивільної оборони, в т.ч. і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони (а.с. 10).

З копії витягу №125, копії наказу №672 та копії витягу з наказу від 19.04.1985 року вбачається, що Медико-санітарна частина №126 Чорнобильської АЕС, в якій працювала заявниця, перебувала в складі невоєнізованого формування Цивільної оборони.

01.06.2016 року заявниця звернулась до заінтересованої особи із заявою щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення.

09.09.2016 року заявниці було надано відповідь про те, що з надані нею документи не підтверджують факт залучення і виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

Відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР №1111 - 1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР №90 від 06.06.1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та №92 від 29.06.1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986 року, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника ЦО Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (№01 від 29.04.1986 року, №02 від 30.04.1986 року, №16 від 04.05.1986 року, №52 від 19.05.1986 року та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктів та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей.

Згідно з ст. 10 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постарждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Згідно з п.9 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать інваліди, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, з метою сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод та інтересів особи, суд приходить до переконання, що заява ОСОБА_1 є обгрунтованою та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 213-215, 234, 256-259 ЦПК України, ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постарждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, приймала участь та виконувала заходи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування медичної служби цивільної оборони Київської області 06 вересня 1986 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий: