У Х В А Л А

26 серпня 2016 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження нерухомим майном шляхом вселення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження нерухомим майном шляхом вселення, в якому просить суд задовольнити позовну заяву ТОВ про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження нерухомим майном шляхом вселення представника ТОВ "ФК "Вектор Плюс" до квартири АДРЕСА_1.

25.08.2016 року представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом встановлення заборони відповідачам і будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, які перешкоджають власнику реалізовувати право володіння майном, а саме щодо входження в квартиру, встановлення охоронної сигналізації, заміни замків; користування майном, а саме щодо вільного доступу до квартири; розпорядження майном, а саме щодо здавання квартири в оренду та/або організації її продажу, мотивуючи це тим, що позивач не має доступу до квартири, що свідчить про створення відповідачами перешкод у користуванні майном, що може у подальшому ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Ухвалою судді від 25.08.2016 року відкрито провадження по даній справі і призначено судовий розгляд.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суддя приходить до висновку, що заява представника позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Подана заява про забезпечення позову повністю відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", а тому підлягає розгляду в установленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Згідно із ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, предметом позову є усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження нерухомим майном шляхом вселення представника ТОВ "ФК "Вектор Плюс" до квартири АДРЕСА_1.

У своїй письмовій заяві представник позивача просить забезпечити позов шляхом встановлення заборони відповідачам і будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, які перешкоджають власнику реалізовувати право володіння майном, а саме щодо входження в квартиру, встановлення охоронної сигналізації, заміни замків; користування майном, а саме щодо вільного доступу до квартири; розпорядження майном, а саме щодо здавання квартири в оренду та/або організації її продажу, мотивуючи це тим, що позивач не має доступу до квартири, що свідчить про створення відповідачами перешкод у користуванні майном, що може у подальшому ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення, тобто, фактично вирішити позовні вимоги по суті, а не вжити заходів забезпечення позову.

Крім того, якщо виходити з предмету позову, яким є вселення представника позивача до квартири, то незрозуміло, яким чином вжиття саме таких заходів забезпечення позову, які просить вжити представник позивача, буде сприяти виконанню у подальшому судового рішення про вселення.

Також слід зазначити, що представником позивача не наведено достатньо підстав, що могли б свідчити про те, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову, що наведені в його заяві, може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що відповідачі мають намір якимось чином створювати перешкоди позивачу у користуванні квартирою.

Крім того, як вбачається з позовної заяви та долучених до неї документів, позивач на даний час є власником квартири № 29 по пр.. Маяковського, 37 у м. Києві, а тому без його згоди відповідачі не зможуть вчинити дії щодо розпорядження вказаним нерухомим майном.

Виходячи з наведеного вище, суддя вважає, що вид забезпечення позову, зазначений представником позивача у своїй заяві, не відповідає позовним вимогам, зазначеним у позовній заяві.

Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суддя вважає, що заява представника позивача є безпідставною та необґрунтованою, а тому такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом п′яти днів з дня проголошення.

Суддя: