24 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ІзмайловоїТ.Л., Мостової Г.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» до ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,
за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 січня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк» (далі - ПАТ «КБ «Актив-Банк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку у період дії тимчасової адміністрації під час перевірки правочинів, вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, було встановлено, що 07 травня 2014 року сторони уклали договір купівлі-продажу 20/100 часток у праві власності на нерухоме майно в будинку АДРЕСА_1. Оскільки відчуження нерухомості вчинено за ціною на 20 % меншою, ніж ринкова вартість майна, вказаний договір було спрямовано на відчуження майна банку за заниженою ціною. Зазначав, що вказана обставина має своїм наслідком нікчемність цього правочину, тому просив застосувати наслідки нікчемності договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 07 травня 2014 року шляхом повернення у власність ПАТ «КБ «Актив-банк» 20/100 ідеальних часток офісно-банківських приміщень в будинку № 80а по
вул. Коновальця в м. Івано-Франківську загальною площею 85,6 кв. м. та визнати за ним право власності на відчужене майно.
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 07 травня 2014 року в будинку № АДРЕСА_1, зареєстрованого в реєстрі за № 177, шляхом витребування у ОСОБА_4 та передачі у власність ПАТ «КБ «Актив-Банк» 20/100 ідеальних часток офісно-банківських приміщень в будинку № АДРЕСА_1, загальною площею 85,6 кв. м., а саме зазначених в плані літерою «А» та складаються на першому поверсі прим. 1 тамбур площею 5,3 кв. м., прим. 2 хол площею

9,1 кв. м., прим. 3 зал офісу площею 43,3 кв. м., прим. 3а зал офісу площею 13,9 кв. м., прим. 4 умивальник площею 1,5 кв. м., прим. 5 вбиральня площею 1,4 кв. м., прим. 6 допоміжне площею 1,0 кв. м., прим. 7 кімната персоналу площею 4,4 кв. м., прим. 8 паливна площею 5,7 кв. м. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 січня 2016 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі Уповноважено особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-банк» - Луньо І.В. просить скасувати рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 січня 2016 року та залишити в силі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2015 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності заявлених позовних вимог та їх відповідності положенням законодавства.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог, апеляційний суд виходив із необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 07 травня 2014 року між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Фріс І.П., за реєстровим

№ 177, згідно з яким ОСОБА_4 набула право власності на 20/100 ідеальних часток офісно-банківських приміщень в будинку № АДРЕСА_1, загальною площею 85,6 кв. м., зазначених в плані літерою «А» та складаються по першому поверху прим. 1 тамбур

пл. 5,3 кв. м., прим. 2 хол пл. 9,1 кв. м., прим. 3 зал офісу пл. 43,3 кв. м., прим. 3а зал офісу пл. 13,9 кв. м., прим. 4 умивальник пл. 1,5 кв. м., прим. 5 вбиральня пл. 1,4 кв. м., прим. 6 допоміжне пл. 1,0 кв. м., прим. 7 кімната персоналу пл. 4,4 кв. м., прим. 8 паливна пл. 5,7 кв. м. за ціною 691 220 грн. Ринкова вартість вказаних приміщень згідно звіту про оцінку предмета договору, наданого 14 березня 2014 року ТОВ «Істерн консалтинг груп», становить 676 200 грн. За даними протоколу № 51 засідання правління ПАТ «КБ «Актив-Банк» від 10 квітня 2014 року визначено ціну продажу цієї частини нежитлових приміщень в розмірі 691 200 грн.

Платіжним дорученням від 07 травня 2014 року № 347 ОСОБА_4 оплатила 691 220 грн за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 07 травня 2014 року.

02 вересня 2014 року ПАТ «КБ «Актив-банк» постановою правління Національного банку України № 545 віднесено до категорії неплатоспроможних. 03 вересня 2014 року рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 79 запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «КБ «Актив-банк». На підставі постанови правління Національного Банку України від 23 грудня 2014 року № 838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» рішенням виконавчої дирекції Фонду ГВФО від 24 грудня 2014 року № 158 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію цього банку.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що спірний договір купівлі-продажу нежитлових приміщень було укладено 07 травня 2014 року між ПАТ «КБ «Актив-банк» в особі БогославцяІ.І., який діяв на підставі чинної довіреності, виданої 05 травня 2014 року головою правління цього банку ОСОБА_8, та ОСОБА_4, тобто до прийняття постанови правління Національного Банку України від 02 вересня 2014 року № 545 про віднесення ПАТ «КБ «Актив-банк» до категорії неплатоспроможних та рішення виконавчої дирекції ФГВФО від 24 грудня 2014 року № 158 про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію цього банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають одному з таких критеріїв: 1) договори, за якими було або має бути здійснено відчуження (або передача в користування) майна банку на умовах, значно гірших за звичайні ринкові умови здійснення відповідних операцій; 2) договори про здійснення кредитних операцій, які передбачають надання клієнту пільг і які банк не уклав би за звичайних ринкових умов; 3) договори про здійснення кредитних операцій та інші господарські договори, що мають на меті штучне виведення активів банку внаслідок шахрайських дій та зловмисних намірів; 4) договори, що передбачають платіж чи операцію з майном з метою надання пільг окремим кредиторам банку; 5) договори (правочини) з пов'язаною особою банку, якщо така операція не відповідає вимогам законодавства України або загрожує інтересам вкладників і кредиторів банку; 6) господарські операції, де оплата значно перевищує реальну вартість товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (ч. 3 ст. 5 ЦК України).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 постанови № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки встановив, що спірний договір купівлі-продажу нежитлових приміщень вчинений сторонами до початку процедури виведення Фондом ПАТ «КБ «Актив-банк» з ринку і до віднесення цього банку до категорії неплатоспроможних, позивач у відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 58, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України не довів належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 січня 2016 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 січня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» до ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова