Номер провадження: 22-ц/785/6481/16
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Сібовій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 правонаступника позивача ОСОБА_4 до Одеської обласної організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України про визнання права власності на нерухоме майно за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 законного представника ОСОБА_8 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 січня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_4, звернувшись 19 листопада 2014 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що у зв'язку з проходженням служби 4 лютого 2014 року отримав службову квартиру АДРЕСА_1, в яку після проведення ремонту за власні кошти вселився з дружиною ОСОБА_7 та сином ОСОБА_4 Посилаючись на вкладення ним значних коштів в приведення житла до придатного для проживання стану, порушення його права власності на квартиру відсутність державної реєстрації його права власності на нерухоме майно, зазначаючи, що відповідач є неприбутковою організацією, яка позбавлена права укладати майнові правочини тощо, позивач ОСОБА_4 просив визнати за ним право власності на квартиру №317 загальною площею 69,1 кв.м, житловою площею 44,1 кв.м в будинку АДРЕСА_1; припинити право власності Одеської обласної організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України на вказану квартиру (а.с.3-6).

Відповідач Одеська обласна організація професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ поов визнав (а.с.34-35).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_4 помер (а.с.29).

29 січня 2015 року ОСОБА_3 звернулась з заявою про залучення її до участі в справі в якості правонаступника померлого позивача ОСОБА_4 (а.с.38).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29 січня 2015 року залучено ОСОБА_3 до участі в справі в якості правонаступника позивача ОСОБА_4 (а.с.39).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29 січня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено, визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру №317 загальною площею 69,1 кв.м житловою площею 44,1 кв.м в будинку АДРЕСА_1 (а.с.41).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 законного представника ОСОБА_8 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про визнання права власності на квартиру за ОСОБА_8 та ОСОБА_7

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з належності квартири на праві власності відповідачу, передання квартири на підставі ордеру для проживання ОСОБА_4. та членам його сім'ї, вкладення ОСОБА_4 значних коштів в приведення квартири до придатного для проживання стану та звернення з заявою про передання нерухомого майна у власність, не вчинення правочину щодо переведення права власності на нерухоме майно в силу неприбутковості відповідача як організації. На підставі частини 1 статті 328, статті 392 ЦК України, зазначивши, що визнання права власності на квартиру за рішенням суду є винятковим способом захисту у разі, коли існують перешкоди для оформлення права у нотаріальному порядку, пославшись на визнання відповідачем позову, яке вважав таким, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, суд визнав право власності на квартиру за ОСОБА_3 матір'ю померлого під час розгляду справи ОСОБА_4

Висновки суду не відповідають обставинам справи, вказують на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що згідно п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає встановленими такі факти та відповідні ним правовідносини.

Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 20 листопада 2012 року (додаток №1 від 20 листопада 2012 року до договору купівлі-продажу майнових прав від 20 листопада 2012 року), укладеного між дочірнім підприємством «Будівельне управління №2» відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва «Одестрансбуд» та Одеською обласною організацією професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, було набуто право власності на майнові права на 3-кімнатну квартиру №317 загальною площею 69,1 кв.м, розташовану на 8-му поверсі 10-ти поверхового 7-ми секційного житлового будинку будівельний №20 (секція 3) у мікрорайоні Ш-4-3 ж/м Котовського м. Одеси; вартість майнових прав складала 373140,00 грн., що підлягали сплаті до 30 квітня 2013 року (а.с.7-9, 10).

По акту від 12 квітня 2013 року прийому-передачі майнових прав до договору купівлі-продажу майнових прав від 29 листопада 2012 року Одеською обласною організацією професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України від ДП «Будівельне управління №2» ВАТ ТБ «Одестрансбуд» прийнято майнові права на суму 373140,00 грн. на 3-кімнатну квартиру №317 загальною площею 69,1 кв.м, розташовану на 8-му поверсі 10-ти поверхового 7-ми секційного житлового будинку будівельний №20 (секція 3) у мікрорайоні Ш-4-3 ж/м Котовського м. Одеси (а.с.11).

По акту від 12 квітня 2013 року прийому-передачі майнових прав до договору купівлі-продажу майнових прав від 29 листопада 2012 року Одеською обласною організацією професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України від ДП «Будівельне управління №2» ВАТ ТБ «Одестрансбуд» прийнято 3-кімнатну квартиру №317 загальною площею 69,1 кв.м, розташовану на 8-му поверсі 10-ти поверхового житлового будинку АДРЕСА_1, у стані, який передбачено договором купівлі-продажу майнових прав від 20 листопада 2012 року (а.с.12).

2 жовтня 2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області видано свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 27593093, яким посвідчено, що квартира №317 загальною площею 69,1 кв.м, житловою площею 44,1 кв.м в будинку АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності Одеській обласній організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України (). На підставі свідоцтва державна реєстрація права власності на нерухоме майно проведена 2 жовтня 2014 року (а.с.13-14).

Рішенням засідання Комітету Одеської обласної організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України квартиру АДРЕСА_1 прийнято на баланс організації, визнано службовою та виділено члену профспілкової організації ОСОБА_4 та його родині як службове житло (протокол №1 від 14 січня 2014 року) (а.с.15-17).

Одеською обласною організацією професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України на підставі рішення комітету організації (протокол №1 від 14 січня 2014 року) видано ордер на житлове приміщення №001 від 3 лютого 2014 року капітану міліції, командиру взводу БМОП «Беркут» ГКМВС України в Одеській області ОСОБА_4 на сім'ю з трьох осіб (дружина ОСОБА_7, син ОСОБА_8.) на право зайняття жилого приміщення площею 69,1 кв.м, що складається з трьох кімнат в ізольованій квартирі АДРЕСА_1 (а.с.30).

По акту приймання-передачі від 4 лютого 2014 року ОСОБА_4 прийняв від Одеської обласної організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України квартиру АДРЕСА_1 (а.с.18).

19 листопада 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на квартиру на підставі статей 15, 16, 20, 21, 27, 321 ЦК України (а.с.3-6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с.29).

Право власності на квартиру за рішення суду першої інстанції визнано за матір'ю ОСОБА_4 ОСОБА_3 на підставі статей 328, 392 ЦК України (а.с.41).

Аналіз вищевикладених фактів вказує на те, що майнові права на квартиру, а після добудови об'єкту квартиру АДРЕСА_1 передано Одеській обласній організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, за кошти в сумі 373140,00 грн., сплачені цією організацією. Нерухоме майно зареєстровано на праві власності за організацією, взято на баланс організації та переведено у службове житло для подальшого виділення членам профспілки згідно поданих заяв та черговості. ОСОБА_4 на склад сім'ї дружина ОСОБА_7 та син ОСОБА_8 квартира надана як службове житло.

Статус квартири як службового жилого приміщення не є спірним, відтак, на вказане жиле приміщення поширюється законодавство, що регулює користування службовими жилими приміщеннями.

Діючими Житловим кодексом України (глава 3) та Положенням про порядок надання службових приміщень і користування ними, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 року № 37 (зі змінами та доповненнями) визначено, що жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях службовців, які припинили трудові (службові) відносини з установою не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання установи (організації) рішенням виконавчого комітету відповідної ради. Про виключення жилого приміщення з числа службових у журналі обліку службових жилих приміщень робиться відповідна відмітка.

Таким чином, виключення наданої ОСОБА_4 як діючому співробітнику МВС жилого приміщення з числа службових передбачає подання власником житлового приміщення до міської ради клопотання про виключення квартири з числа службових та, відповідно, прийняття виконавчим комітетом ради за результатами розгляду клопотання рішення про виключення жилого приміщення з числа службових. Законодавством, що регулює користування службовими жилими приміщеннями, виключення жилого приміщення з числа службових пов'язується чи з тим, що відпала потреба у використанні жилого приміщення як службового, чи з тим, що виключення з числа службових здійснюється законом. В даному випадку закону, який би передбачав певні випадки виключення наданого співробітнику МВС жилого приміщення з числа службових, не має, відтак, підставою для виключення наданого співробітнику МВС жилого приміщення з числа службових слугує лише минування потреби у використанні жилого приміщення як службового.

Вирішення питання наявності потреби в подальшому використанні квартири як службового жилого приміщення є виключно компетенцією уповноваженого власника нерухомого майна, в даному випадку Одеської обласної організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, для використання членами якої квартира виділялась. Суд вправі перевірити дотримання порядку (процедури) розгляду заяви особи, однак оцінювати наявність чи відсутність потреби у використанні жилого приміщення як службового правових підстав не має. Внесення подання про виключення жилого приміщення з числа службових є не обов'язком, а правом, до того ж правом обумовленим певними умовами, як то минуванням потреби у використанні жилого приміщення як службового.

Статті 15, 16, 20, 21, 27, 321, 331 ЦПК України, на які посилався позивач, статті 328, 392 ЦК України, на підставі яких суд першої інстанції визнав право власності на нерухоме майно, спірні правовідносини не регулюють, оскільки, зокрема, стаття 392 ЦК України захищає право власності, що наявне в особи, яка вже є власником майна, а не право, що виникне в майбутньому.

Та обставина, що для приведення квартири до придатного для проживання стану вкладено кошти ОСОБА_4 та членів його сім'ї, не є підставою для визнання права власності на квартиру, отриману для службового користування.

Більш того, відсутні будь-які підстави для визнання права власності на квартиру за ОСОБА_3, яка не включена в ордер на службове приміщення, виданий 3 лютого 2014 року ОСОБА_4 Крім того, на момент смерті ОСОБА_4 він не був власником квартири, а, відтак, на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 не відкрилась спадщина. Право користування жилим приміщенням є немайновим правом, що не входить до складу спадщини, відповідно спадкоємці померлого ОСОБА_4, в тому числі й ОСОБА_3, не можуть набути права власності на квартиру в порядку спадкування (ст.1218, п.1 ч.1 ст.1219 ЦК України).

Житлові права членів сім'ї ОСОБА_4, які були включені в ордер на службове приміщення, підлягають вирішенню відповідно до закону, що регулює порядок надання та користування службовими жилими приміщеннями. В порядку спадкування за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 право власності на квартиру не підлягає набуттю в силу того, що на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 спадщина не відкрилась.

В справі наявна заява від 26 січня 2015 року №03 про визнання Одеською обласною організацією професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України позову ОСОБА_4 (а.с.33, 34-35). Однак дана заява не підлягає безумовному прийняттю як підстава для задоволення позову, оскільки позиція відповідача не ґрунтується на законі (ч.4 ст.174 ЦПК України).

Правові підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 законного представника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 січня 2015 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 правонаступника позивача ОСОБА_4 до Одеської обласної організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України про визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Н.Д.Плавич