У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності, за касаційною скаргоюПублічного акціонерного товариств «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року у справі,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 27 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСибанк»), та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого, останньому надано кредит у розмірі 150 000 доларів США на строк з 27 листопада 2007 року по 27 листопада 2018 року зі сплатою 12, 9% річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між сторонами цього ж дня укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Позивач зазначив, що 08 грудня 2011 року між ним та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого останнє передало ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, а відтак до нього перейшло право вимоги повного, належного та реального виконання обов'язків за вказаними вище договорами.

Посилаючись на наведене та на те, що відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, позивач просив у рахунок виконання основного зобов'язання звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та направити справу до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуваннямапеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги , колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, дійшов обґрунтованого висновку про те, що не підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок задоволення його вимог у спосіб, який визначено останнім, а саме шляхом визнання за ним права власності на предмет іпотеки, оскільки такий спосіб є позасудовим способом врегулювання такого питання.

Такі висновки апеляційного суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-1851цс15, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК Україниє обов'язковою для всіх судів України.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариств «Дельта Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року у справі залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

В.С.Висоцька

І.М.Фаловська