Справа № 310/1471/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2016 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участю: прокурора Донцової Ю.П., представника відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави до Бердянської міської ради, ОСОБА_2, реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції про визнання незаконним та скасування рішення Бердянської міської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що п. 7.12 рішення Бердянської міської ради № 31 від 12.12.2013 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0557 га, кадастровий номер :08:008:0334, розташовану по вул. Пушкарьова, 5-а в м. Бердянську, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

На підставі зазначеного вище рішення державним реєстратором речових прав на нерухоме майно 24.12.2013 року ОСОБА_2 було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно земельну ділянку №5-а по вул. Пушкарьова в м. Бердянську, кадастровий номер :08:008:0334.

Проте, п. 7.12 рішення Бердянської міської ради №31 від 12.12.2013 року має бути визнаний незаконним та скасований, свідоцтво про право власності на нерухоме майно підлягає скасуванню, а земельна ділянка поверненню територіальній громаді м. Бердянська, з наступних підстав.

Прокурор зазначає, що Бердянська міська рада під час прийняття рішення №31 від 12.12.2013 року грубо порушила положення чинного законодавства в частині підстав та порядку надання земельних ділянок у власність, визначених Конституцією, Земельним кодексом України та Водним кодексом України, і не мала права надавати у власність земельну ділянку по вул. Пушкарьова, 5-а в м. Бердянську.

Так, згідно з положеннями ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватись у власність, належать крім інших, землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Спірна земельна ділянка розташована на території Бердянської коси та передана у власність з порушенням ст. ст. 58, 59, 60 ЗК України та ст. ст. 88, 90 Водного кодексу України при відсутності затвердженої землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг та без врахування їх нормативних розмірів.

Посилаючись на зазначені обставини прокурор просив суд визнати незаконними та скасувати п. 7.12 рішення сорок другої сесії Бердянської міської ради Запорізької області шостого скликання №31 від 12.12.2013 року «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам»; визнати недійсним свідоцтво про право власності №15242888, видане державним реєстратором 24.12.2013 року на імя ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0557 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул. Пушкарьова, 5-а у м. Бердянськ; зобовязати ОСОБА_2 повернути земельну ділянку вартістю 96906,49 грн., площею 0,0557 га, кадастровий номер :08:008:0334, яка знаходиться по вул. Пушкарьова, 5-а у м. Бердянську Запорізької області, територіальній громаді міста Бердянська в особі Бердянської міської ради.

В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Представник Бердянської міської ради за довіреністю ОСОБА_1, просив в задоволенні позову відмовити. Зазначив, що проект землеустрою щодо відведення спірної ділянки був погоджений відповідними державними органами, а отже Бердянська міська рада не мала законних підстав для відмови у його затвердженні та передачі у власність спірної земельної ділянки.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась. Відповідно до матеріалів справи зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р в редакції Розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.02.2015 року №128-р та від 05.05.2015 року №428-р, м. Макіївка Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція.

Представник реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, письмові заперечення на позов не надав.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Право на землю набувається і реалізується громадянами і субєктами господарської діяльності виключно відповідно до закону.

Набуття права на землю громадянами України здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як встановлено судом, і це підтверджується матеріалами справи, що п. 7.12 рішення Бердянської міської ради №31 від 12.12.2013 року було затверджено проект відведення земельної ділянки та передано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,0557 га в м. Бердянську по вул. Пушкарьова, 5-а, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

На підставі зазначеного вище рішення державним реєстратором речових прав на нерухоме майно 24.12.2013 року ОСОБА_2 було видане свідоцтво №15242888 про право власності на нерухоме майно земельну ділянку №5-а по вул. Пушкарьова в м. Бердянську, кадастровий номер :08:008:0334.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності з вимогами ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад і передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Місцеві органи самоврядування виступають у відповідності зі ст. 83 ЗК України субєктами права комунальної власності в межах населеного пункту.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані обєкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень,

Положеннями ст.118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 5 ст. 88 ВК України уздовж морів і навколо морських заток і лиманів виділяється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води.

Частиною 1 ст. 90 ВК України визначено, що прибережна захисна смуга уздовж морів, морських заток і лиманів входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватися лише для будівництва санаторіїв та інших лікувально-оздоровчих закладів, з обов'язковим централізованим водопостачанням і каналізацією.

Однак, у порушення п. 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 5 листопада № 434, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2004 року, при відведенні спірної земельної ділянки не враховано наявність прибережної захисної смуги, хоча вказаним порядком передбачено, що у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об'єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок, нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст. 88 ВК України та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 року № 486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них», з урахуванням конкретної ситуації.

Відповідно до геодезичного дослідження спірної земельної ділянки, вона розташована в межах міста Бердянська в межах визначеної ст. 88 ВК України двокілометрової зони прибережної захисної смуги Азовського моря, а саме на відстані 126 м. від урізу води Азовського моря.

Проте, відповідно до інформації виконавчого комітету Бердянської міської ради від 02.03.2016 року проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги вздовж Азовського моря в межах міста Бердянська на момент прийняття рішень Бердянської міської ради від 12.12.2013 року та станом на 02.03.2016 року не затверджувався.

Отже, відсутність у проекті землеустрою урахування відповідно до ст. 60 ЗК України розмірів і меж прибережної захисної смуги Азовського моря унеможливлює відведення такої земельної ділянки.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

З урахуванням вищезазначеного, передача у власність ОСОБА_2 земельної ділянки на підставі п. 7.12 рішення Бердянської міської ради №31 від 12.12.2013 року відбулася з порушенням норм закону, а отже п. 7.12 вказаного рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Свідоцтва про право власності на нерухоме майно є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні свідоцтва, так і самі свідоцтва про право власності.

За таких обставин свідоцтво про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку №5-а по вул. Пушкарьова в м. Бердянську) видано ОСОБА_2 без належної правової підстави, а тому його слід визнати недійсним.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобовязана його повернути.

Спірна земельна ділянка розташована в адміністративних межах м. Бердянська.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» з 1 січня 2013 року землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. При цьому землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Таким чином, земельна ділянка повинна бути повернута територіальній громаді в особі Бердянської міської ради.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57 -61, 212 - 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати п. 7.12 рішення сорок другої сесії Бердянської міської ради Запорізької області шостого скликання №31 від 12.12.2013 року «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам».

Визнати недійсним свідоцтво про право власності №15242888, видане державним реєстратором 24.12.2013 року на імя ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0557 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул. Пушкарьова, 5-а у м. Бердянськ.

Зобовязати ОСОБА_2 ( і.н. НОМЕР_1) повернути земельну ділянку вартістю 96906,49 грн., площею 0,0557 га, кадастровий номер :08:008:0334, яка знаходиться по вул. Пушкарьова, 5-а у м. Бердянську Запорізької області, територіальній громаді міста Бердянська в особі Бердянської міської ради.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1) на користь прокуратури Запорізької області в особі Бердянської місцевої прокуратури (, адреса: вул. Перемоги, 4, м. Бердянськ, розрахунковий рахунок №0271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800, отримувач: прокуратура Запорізької області, ) судові витрати у розмірі 3520,59 грн.

Стягнути з Бердянської міської ради () на користь прокуратури Запорізької області в особі Бердянської місцевої прокуратури (, адреса: вул. Перемоги, 4, м. Бердянськ, розрахунковий рахунок №0271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800, отримувач: прокуратура Запорізької області, ) судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Крамаренко