Апеляційний суд Житомирської області
Справа №287/591/14-ц Головуючий у 1-й інст. Стратович О. В.
Категорія 27 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Талько О.Б.

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 31 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 (в системі обліку банку № 1), укладеним 06 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, за умовами якого позичальнику надано споживчий кредит у сумі 36 500 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 184 325 грн., в порядку і на умовах, визначених договором з кінцевим терміном повернення не пізніше 05 липня 2018 року, обґрунтовуючи свої позовні вимоги неналежним виконанням ОСОБА_1 умов згаданого договору та невиконанням ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 умов договорів поруки. У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 належним чином взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного повернення отриманих коштів виникла заборгованість, яка станом на 24 листопада 2014 року становить 25 675,75 доларів США по кредиту та процентах та 2 347 грн. 99 коп. по пені, яку позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь.

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 31 липня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк».

В апеляційній скарзі ПАТ ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 06 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (в системі обліку банку №1) (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого, банк надав ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) у сумі 36 500,00 доларів США, а останній зобов'язався щомісяця повертати наданий кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до договору, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 05 липня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту.

Додатковою угодою №1 від 04 лютого 2009 року до кредитного договору внесені зміни щодо схеми погашення кредиту та встановлено, що з дати підписання угоди ОСОБА_1 зобов'язався повертати кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 459,00 доларів США 25 числа кожного місяця. Також було змінено термін повернення кредиту до 05 липня 2022 року та сторони домовилися, що для ідентифікації договору можуть застосовуватися, як номер договору, зазначений при його укладенні, так і реєстраційний номер в системі обліку банку, а саме №1.

Додатковою угодою №2 від 31 березня 2009 року до кредитного договору перенесено строки виконання зобов'язань ОСОБА_1 зі сплати процентів, нарахованих з 01 січня 2009 року до 04 лютого 2009 року на період з 01 до 23 грудня 2010 року та з 01 до 06 січня 2011 року.

За користування кредитними коштами позичальник зобов'язувався сплатити проценти у розмірі 13,00 % річних. Сторони домовилися, що за умовами договору розмір процентної ставки може бути змінений. Проценти нараховуються та сплачуються в порядку, передбаченому п. 1.3 кредитного договору.

Відповідно до п. 3.1.3 кредитного договору позивач має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати за кредит у порядку, визначеному розділом 6 договору, у разі порушення позичальником термінів погашення будь-яких грошових зобов'язань строком більше ніж на 30 календарних днів, відповідно до п.3.4.3. кредитного договору позичальник зобов'язаний достроково повернути банку всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування банком процедури щодо дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 6 договору.

Згідно з п. 4.1. кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит позичальник сплачує банку додатково пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, розрахованої за кожний день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору від 06 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 0/п1 від 06 липня 2007 року, за умовами якого (п. 1.1) поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за борговим зобов'язанням боржника ОСОБА_1, які виникають з умов кредитного договору №0 від 06 липня 2007 року, в повному обсязі цих зобов'язань як існуючих на час укладення договору та тих, що можуть виникнути у майбутньому.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 06 липня 2007 року було укладено договір поруки №0/п2, а також між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 0/п3 аналогічні змісту договору поруки № 0/п1 від 06 липня 2007 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно тавляться.

За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував внаслідок чого станом на 24 листопада 2014 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 675,75 доларів США, що еквівалентно за курсом Національного банку України 386 697 грн. 18 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 24 809,45 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 373 650 грн. 02 коп., заборгованості по сплаті процентів в сумі 866,30 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 13 047 грн. 17 коп. та пені за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 1 002 грн. 90 коп., пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 1 345 грн. 09 коп.

Відповідачам було надіслано повідомлення (вимоги) від 17 жовтня 2014 року про порушення/забезпеченого обтяженням зобов'язання за кредитним договором у якому запропоновано повернути достроково прострочену заборгованість по кредиту та відсоткам. Із змісту даних вимог вбачається, що позивач просив повернути відповідачів 921,7 доларів США простроченої заборгованості за кредитом, 999,87 доларів США простроченої заборгованості за процентами, тобто прострочену частину заборгованості, а не суму заборгованості в цілому.

Відповідач ОСОБА_1 11 листопада 2014 року, 25 грудня 2014 року, 08 січня 2015 року, 30 січня 2015 року, 02 березня 2015 року, 29 квітня 2015 року, 10 червня 2015 року, 15 липня 2015 року та 30 липня 2015 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором вносив грошові кошти, які були зараховані в рахунок наявної заборгованості, що підтверджується випискою за кредитним договором з 06.07.2007 року по 14.09.2016 року.

Крім того, в апеляційній інстанції представник позивача підтвердив, що кошти, які вносилися ОСОБА_1 з листопада 2014 року по липень 2015 року були зараховані в рахунок наявної заборгованості, яка була зазначена у вимогах від 17 жовтня 2014 року.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (стаття 3 ЦК України).

Оскільки позивач просив повернути відповідачів лише прострочену заборгованість за кредитом, прострочену заборгованість по процентам і на момент розгляду справи у суді першої інстанції ця заборгованіть за кредитом ОСОБА_1 була погашена, а також те, що у передбачені договором строки і порядку позичальник здійснює необхідні поточні платежі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для дострокового стягнення з відповідачів кредиту.

Судом першої інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Рішення Олевського районного суду Житомирської області від 31 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді