АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1721/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Марцинкевича А.М.,

суддів: Янчук Т.О., Грох Л.М.

секретар: Лапко Ю.В.

з участю: представника апелянта

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «КС Еталон» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2016 року по цивільній справі за позовом Кредитної спілки «КС Еталон» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року позивач КС «Еталон» звернулася до суду із вказаним позовом обґрунтовуючи своїх вимоги тим, що 24 вересня 2014 року між кредитною спілкою та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1407-І , згідно якого останній отримав кредит в сумі 5000 грн.00 коп. під 60% річних, строком на 36 місяців із щомісячним поверненням суми боргу. В забезпечення даного договору, того самого дня, було укладено договір поруки з ОСОБА_2, який взяв на себе відповідальність солідарно з ОСОБА_1, по вказаному кредитному договорі. Оскільки, боржник вчасно не виконував грошові зобов'язання, тому спілка скористалася правом вимоги дострокового повернення кредиту і станом на 07.08.2015 року, заборгованість відповідачів перед Кредитною спілкою складала 18 462грн.01 коп., які позивач просив стягнути солідарно на його користь з ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «КС Еталон» заборгованість за кредитним договором №1407-І від 24.09.2014 року в сумі 11 728,88 грн.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі КС «Еталон» дане рішення суду вважає незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просила скасувати його, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Козак О.В. Провадження 22ц/792/1721/16

Доповідач - Марцинкевич А.М. Категорія № 27

На обґрунтування доводів скарги апелянт зазначає, що поза увагою суду залишилися різні правові природи процентів (фіксована ставка - 60% річних), передбачених ст.ст. 536, 1048, 1056-1 ЦК України і процентів (60% річних), що стягуються відповідно до ст. 625 ЦК України, а також відсутність у чинному законодавстві обмежень щодо одночасного стягнення процентів, передбачених вказаними статтями.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав і мотивів.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно до вимог ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Судом встановлено, що 24.09.2014 року між кредитною спілкою „КС Еталон" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1407-1, згідно якого останній отримав кредит в сумі 5 000 грн. зі сплатою 60 відсотків річних за користування кредитом з кінцевим строком погашення до 24.09.2017 року (а.с.5-6).

Згідно п. 3.2. кредитного договору передбачено, що платежі по кредиту сплачуються позичальником в терміни, що встановлені графіком погашення, через касу кредитодавця готівкою, або шляхом перерахунку на поточний рахунок вказаний у реквізитах цього договору.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за даним кредитним договором, 24 вересня 2014 року було укладено договір поруки №1407-1 між кредитною спілкою „КС Еталон" і ОСОБА_2.(а.с.12).

Пунктом 2.1 Договору поруки сторони визначили, що у разі невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з боржником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, передбачених Кредитним договором.

Пунктом 8.2 кредитного договору сторонами передбачено, що кредитодавець має право достроково стягнути заборгованість за договором повністю та відсотки за користування ним за весь термін передбачений п. 2.1 договору у випадку створення простроченої заборгованості більше ніж за 1 (один) календарний місяць по сплаті основної суми кредиту та/або відсотків по кредиту.

Оскільки, ОСОБА_1 несвоєчасно сплачував заборгованість по кредитному договору та недотримувався графіку проплати, тому рішенням кредитного комітету Кредитної спілки „КС Еталон" від 07.08.2015 року, у відповідності до п.8.2 кредитного договору та ст. 1050 ЦК України, було ухвалено вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів позичальником та поручителем за кредитним договором №1407-1 від 24.09.2014 року (а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що рішеннями кредитного комітету Кредитної спілки „КС Еталон" від 27.10.2014 року та від 27.01.2015 року, у відповідності до п.9.3 Кредитного договору №1407-1 від 24.09.2014 року, договору поруки №1407-1 від 24.09.2014 року та ч.2 ст.625 ЦК України до позичальника та поручителя було застосовано відповідальність за прострочення зобов'язань допущеного станом на 27.10.2014 року та 27.01.2015 року відповідно, шляхом нарахування додаткових 60% річних на залишок неповернутої частини кредиту. Повне нарахування процентів, згідно вищевказаних договорів, вирішено проводити в розмірі 120% річних на період прострочення (а.с. 8,9).

Тому, згідно розрахунку позивача, станом на 07.08.2015 року заборгованість ОСОБА_1 складає 18462,01грн., з яких 4511грн. - залишок основної суми кредиту та 13951,01 - проценти, з яких 7217,88грн. - розмір заборгованості по процентах, що склалась виходячи із фіксованої процентної ставки за кредитом 60% річних; 6733,13грн. - розмір процентів нарахованих виходячи з п.9.3 кредитного договору.

Пунктом 3.1 кредитного договору встановлена плата за користування кредитом виходячи з процентної ставки 60% річних, що нараховується на фактичний залишок заборгованості за кредитом, починаючи з наступного дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно.

Згідно п.9.3 цього договору при простроченні по сплаті основної суми та/або відсотків за користування кредитом згідно графіку, що вказаний в додатку до даного договору, без поважних причин, про що кредитор не був повідомлений у письмовому вигляді за 5 (п'ять) робочих днів до моменту розрахунку, кредитор має право подвоїти відсоткову ставку, вказану в п. 3.1 договору до закінчення терміну дії цього договору.

З посилання на даний пункт договору нарахування процентів за даним кредитним договором позивач проводив в розмірі 120 % річних на період прострочення.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу.

Із змісту ст. 1056-1 ЦК України слідує, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Апелянт в апеляційній скарзі неодноразово вказує, що передбачена п. 3.1. кредитного договору відсоткова ставка 60% є фіксованою ставкою, а у разі неналежного виконання умов кредитного договору сторони відразу дійшли згоди п.9.3., що вона може подвоїтися. Проте, кредитор порушив порядок збільшення такої ставки, не повідомив боржника та поручителя про це рішення.

Під час слухання справи в суді апеляційної інстанції представник спілки пояснив, що відповідачам було відомо про дане рішення, їм направлялися листи-повідомлення. Проте, дані обставини не знайшли свого підтвердження наявними матеріалами справи і в силу ст. 60 ЦПК України дані обставини не доведено.

Посилання апелянта на те, що приведена зміна умов виконання кредитного зобов'язання була спільно обумовлена сторонами договору під час його підписання і вступає в силу при допущені порушень зі сторони позичальника та поручителя, не може бути взята судом до уваги, оскільки суперечить умовам договору та вимогам Закону.

Оскільки, пунктом 9.3. вище вказаного договору сторони дійшли згоди, що є правом, а не обов'язком кредитної спілки подвоювати відсоткову ставку в разі порушення зобов'язань боржником, тому кредитор мав повідомити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про таке підвищення.

Відповідно до вимог ст.ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення вимог в частині стягнення солідарно суми заборгованості за 60% ставкою, оскільки, зобов'язання, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя, не дає підстав покладати на останнього відповідальність за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

З урахуванням вище викладеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що через неналежне виконання взятих на себе зобов'язань згідно кредитного договору №1407-1 утворилася заборгованість в сумі 11 728 грн.99 коп., з яких 4511 грн. - заборгованість за кредитом, а 7217 грн.88 коп. - розмір заборгованості по процентам, що склалась виходячи із фіксованої процентної ставки за кредитом 60% річних, яку слід солідно стягнути з боржника та поручителя.

Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги, вони фактично зводяться до власної правової оцінки обставин справи і незгоди апелянта із висновками суду по їх оцінці та не впливають на законність рішення, а тому апеляційний суд не знаходить підстав для його скасування.

Рішення суду першої інстанції ухвалене у відповідності до норм чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом норми як процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313,315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «КС Еталон» відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді:/підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.М.Марцинкевич