АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5095/16 Головуючий 1-ої інст: Овсянніков В.С.
Справа № 619/341/16-ц Доповідач: Хорошевський О.М.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Кіся П.В.,

Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Гончар А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення розміру частки у спільній сумісній власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визначити його частку в праві спільної часткової власності на 3/5 частин жилого будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, в розмірі 2/3 частки, що становить 2/5 частини зазначеного житлового будинку; визначити за ОСОБА_2 частку в праві спільної часткової власності на 3/5 частин жилого будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, в розмірі 1/3 частки, що становить 1/5 частини зазначеного житлового будинку.

В обґрунтування позову посилається на те, що 17.04.1999 року між ним та ОСОБА_2 був укладений шлюб. Перебуваючи в шлюбі, 08.11.2002 року ОСОБА_2 придбала 3/5 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. На час придбання будинку він був у незадовільному стані, його вартість складала 7950 гривень.

Протягом тривалого часу він одноособово за власні кошти здійснював ремонт будинку. За його підрахунками вартість здійснених ним затрат на ремонт зазначеного будинку складає 19821 грн. 99 коп.

Оскільки він значно поліпшив стан будинку, тому має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної сумісної власності, а саме в розмірі 2/3 частини.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 15 червня 2016 року позов задоволено частково.

Розділено спільне сумісне майно подружжя, визнавши за ОСОБА_3, ОСОБА_2 право власності за кожним по 3/10 частин житлового будинку жилою площею 53,20 кв.м. з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (3/5 частин житлового будинку з надвірними будівлями зареєстровано за ОСОБА_2.).

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення районного суду скасувати, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Пояснює, що суд першої інстанції не з'ясував повний обсяг придбаного майна за час перебування в шлюбі, що значно змінює частки майна в зв'язку з розподілом.

Також, вважає що судом не було надано можливості надати усі належні докази по справі, не прийнято до уваги показання свідків.

Посилається на те, що судом не було ураховано наявність інших рухомих речей та побутової техніки, що значно зменшило частину майна відповідача.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення, доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.04.1999 року по 17.09.2015 року.

Під час шлюбу відповідно договору купівлі-продажу від 08.11.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_4 за реєстровим № 1-2911, відповідач ОСОБА_2 придбала 3/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1. Право власності на це майно зареєстровано за ОСОБА_2

Тобто, спільним сумісним майном подружжя є 3/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1

Відповідно до вимог ст.ст. 60, 70 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.2 ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Судом було вірно встановлено, що в даному випадку відсутні підстави для відступлення від засади рівності часток, оскільки відсутні обставини, передбачені ч.2 ст.70 СК України; відповідачка виховувала дитину, періодично працювала, брала участь в певних ремонтних роботах, вона та її батьки придбавали певні будматеріали.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 червня 2016 року ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального законодавства, вирішені усі питання в межах заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги, щодо іншого придбаного майна за час перебування в шлюбі не мають відношення до вирішення спору, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304,ч. 1 ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - П.В. Кісь

О.А. Кружиліна