Справа № 303/16/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

23 березня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої Боднар О.В.,

суддів Кеміня М.П., Джуги С.Д.,

за участю секретаря Терпай С.М.,

та представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_3, що діє від імені публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 жовтня 2015 року справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

у с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до іпотекодавця за договором іпотеки б/н від 13 квітня 2005 року ОСОБА_1, третя особа: позичальник за кредитним договором № 135/19/05-Р від 13 квітня 2005 року ОСОБА_4, в якому з урахуванням заяви про залишення без розгляду частини позовних вимог (т.1, а.с. 139), посилаючись на неналежне виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, внаслідок чого станом на 15 грудня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 23 336,85 дол.США (367 797,67 грн.) просило:

-в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором № 135/19/05-Р (реєстраційний номер № 0) від 13 квітня 2005 року, у розмірі 23 336,85 дол.США, що згідно курсу НБУ станом на 15 грудня 2014 року складає 367 797,67 грн., перед ПАТ «Дельта Банк», звернути стягнення на предмет іпотеки: нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями під № 1 (житловий будинок А, гараж В, вбиральня Г, споруди № 1-2, змощення І, навіс Д), загальною площею 275,2 кв.м., житловою 113,40 кв.м., що знаходиться по вул.Садова у с.Кендерешів Мукачівського району, шляхом передачі іпотекодержателю ПАТ «Дельта Банк» предмета іпотеки у власність;

-визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на вказане нерухоме майно;

зобовязати відповідача передати ПАТ «Дельта Банк» правовстановлючі документи на предмет іпотеки (свідоцтво про право власності, державний акт), ключі від вхідних дверей (дублікати ключів), документи, що характеризують обєкт нерухомості (технічний паспорт на будинок), та інші документи, передбачені постановою КМУ № 868 від 17 жовтня 2013 року «Про затвердження порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно»;

стягнути з відповідача судові витрати.

У судовому засіданні 15 жовтня 2015 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 було змінено статус ОСОБА_4 як третьої особи на співвідповідача по вказаній справі (т.1, а.с. 176-179).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду (т.2, а.с. 31-35) у задоволення позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність та визнання права власності відмовлено.

В апеляційній скарзі (т.2, а.с. 37-41) представник ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване та таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що позивач звернувся до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки поза межами строку позовної давності є помилковим. Оскільки, строк повернення кредитних коштів і плати за користування кредитом встановлений умовами кредитного договору до 13 квітня 2012 року. Договір іпотеки діє до повного виконання зобовязань, що забезпечені іпотекою. Банк звернувся з позовом до суду у січні 2015 року, тобто до спливу трирічного терміну після кінцевого строку виконання зобовязання.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали вказаної справи, оглянувши матеріали цивільних справ № 2-2983/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, № 303/1457/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним, апеляційний суд визнав, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 квітня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 135/19/05-Р (далі кредитний договір), за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 16 000,00 дол.США, з кінцевим терміном повернення кредиту 13 квітня 2012 року, зі сплатою за користування кредитом 14 % річних та комісії у розмірі 1 % від суми фактично отриманих коштів.

Погашення кредиту здійснюється згідно графіку (додаток № 2), який є невідємною частиною договору (т.1, а.с. 7-15).

Термін сплати процентів з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. Остаточне погашення процентів повинно бути зроблено не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту (п.1.3.4. кредитного договору).

З метою забезпечення належного виконання ОСОБА_4 зобовязань за кредитним договором, 13 квітня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки (а.с. т.1, а.с. 15-22), предметом якого є домоволодіння по вул.Садова,1 у с.Кендерешів Мукачівського району Закарпатської області, загальною площею 275,2 кв.м., житловою 113,40 кв.м., та складається з житлового будинку А-А-«А»», гаража, літ.В, вбиральні, літ.Г, споруди №1-2, мощення, літ.І, навісу, літ.Д.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 16 вересня 2010 року (т.1, а.с. 174-175) стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 97 183,77 грн. заборгованості за кредитним договором № 135/19/05-Р від 13 квітня 2005 року. Вирішено питання судових витрат.

У заяві від 24 вересня 2010 року № 30-41/1162 представник ПАТ «УкрСиббанк» просив видати виконавчий лист з виконання зазначеного заочного рішення (справа № 2-2983/10, а.с. 34).

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно з яким ПАТ «УкрСиббанк» відступив ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними договорами, у тому числі й за кредитним договором № 135/19/05-Р від 13 квітня 2005 року, боржником за яким був ОСОБА_4, а також права вимоги ПАТ «УкрСиббанк» по відношенню до осіб, що надають забезпечення, за відповідними договорами забезпечення (т.1, а.с.36-38).

Згідно довідки ПАТ «Дельта Банк» від 15 грудня 2014 року (т.1, а.с.16) заборгованість ОСОБА_4 по кредитному договору станом на 15 грудня 2014 року становить 23 336,85 дол.США (367 797,67 грн.), з яких: 9 152,71 дол.США (144 250,21 грн.) тіло кредиту, 14 184,14 дол.США (223 547,46 грн.) відсотки, 0,00 грн. комісія за ведення кредиту.

Банк надсилав ОСОБА_1 повідомлення про порушення основного зобовязання № 24763 від 16 жовтня 2014 року (т.1, а.с. 31-32), в якому попереджав, що у разі невиконання нею своїх зобовязань щодо сплати заборгованості, банком буде ініційована процедура примусового стягнення заборгованості, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 12 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 08 липня 2015 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним кредитного договору (т.1, а.с. 98-100, 102-105).

Під час розгляду справи у суді першої інстанції представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 подали заяви про застосування строків позовної давності до вимог позивача як за основним зобовязанням, так і за кожним із платежів за кредитним договором (т.2, а.с 7-18)

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1,3 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (ст.37 ЗУ «Про іпотеку»).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Як убачається із змісту п.п.1.2.1., 1.2.2. кредитного договору кредит надається у термін з 13 квітня 2005 року до 13 квітня 2012 року. Позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 7.7., ч.2 п.9.2. цього договору.

Умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями та відображено у графіку погашення кредиту, який є невідємною частиною договору.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Як встановлено заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 16 вересня 2010 року, яке набрало законної сили, банк вимогою № 22-011/253 від 22 квітня 2008 року повідомив ОСОБА_4 про порушення ним умов кредитного договору та визнав строк повернення кредиту в повному обсязі таким, що настав.

Отже, перебіг позовної давності почався з 17 червня 2008 року, тобто на 15 день з отримання ОСОБА_4 вимоги про дострокове повернення кредиту від 22 квітня 2008 року № 22-011/253.

У звязку з предявленням банком позову до ОСОБА_4 про дострокове стягнення заборгованості позовна давність перервалася та її перебіг почався заново (ч.ч 2,3 ст.264 ЦК України).

Позовна давність за основним зобовязанням спливла 17 вересня 2013 року.

Відомостей, які б вказували на вчинення відповідачами дій, які б свідчили про визнання ними свого боргу або іншого обовязку, у звязку з чим перебіг позовної давності міг бути прерваним, матеріали справи не містять.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

За таких обставин та з урахування висновків ВСУ, викладених у постановах № 6-32цс14 від 10 вересня 2014 року, 6-125цс14 від 17 вересня 2014 року, № 6-53цс14 від 17 вересня 2014 року, № 6-190цс14 від 21 січня 2015 року суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що предявлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом є зміною строку виконання зобовязання., а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту.

На вимогу апеляційного суду Закарпатської області надати суду детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором та відомості щодо виконання ОСОБА_4 заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16 вересня 2010 року по справі № 2-2983/10, банком були надані постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа по зазначеній справі від 06 листопада 2010 року та постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, та виписку по кредитному договору за період з 13 квітня 2005 року по 31 січня 2012 року (т.2, а.с. 88-90, 98-106.)

Ухвалюючи рішення про відмову у позові суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, взяв до уваги підставність заяв про застосування позовної давності до вимог позивача, оскільки з вказаним позовом банк звернувся лише у січні 2015 року, правильно дійшов висновку, що позивач звернувся до суду поза межами строку позовної давності, а тому не має права на стягнення заборгованості за кредитним договором, та, відповідно, не має права на звернення стягнення на іпотечне майно.

Надані банком постанови та виписка по кредитному договору підтверджують такий висновок суду першої інстанції.

Доводів, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України і передбачених ст.ст. 309, 310 цього Кодексу підстав для його скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, що діє від імені публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7