Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 березня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої Боднар О.В.,

суддів Кеміня М.П., Джуги С.Д.,

за участю секретаря Маринець Д.М.,

та представника банку ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1, що діє від імені публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 лютого 2016 року справу за позовом публічного акціоннерого товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Імре Золтановича про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

у с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ПАТ «ОТП Банк», яке є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», звернулося до суду з позовом до боржника за кредитним договором № СМ-SМЕ800/068/2007 ОСОБА_3 та поручителів за договорами поруки № SR-SME800/068/2007/1 та № SR-SME800/068/2007/2 ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які були укладені між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачами 21 грудня 2007 року, в якому посилаючись на невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, просило стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором станом на 28 серпня 2015 року у розмірі 214 897,20 дол.США, що згідно офіційного курсу НБУ 1 дол.США 21,317065 грн. становить 4 580 977,58 грн., з яких:

183 466,95 дол.США (3 910 976,90 грн.) заборгованість по тілу кредиту,

31 430,25 дол.США (670 000,68 грн.) заборгованість по відсоткам, та судові витрати.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10 лютого 2016 року (а.с. 102-105) у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі (а.с. 113-115) представник ПАТ «ОТП Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що звертаючись з позовом банк просив стягнути заборгованість солідарно з боржника та поручителів, а не виключно з поручителів, та помилково застосував правовий висновок ВСУ, викладений у постанові від 11 березня 2015 року у справі № 6-35цс15, в якому йдеться про неможливість солідарного стягнення заборгованості з поручителів.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові, суд першої інстанції взяв до уваги те, що зобовязання за кредитним договором забезпечувалось двома поручителями ОСОБА_7 та ОСОБА_5, які надали поруку за різними самостійними договорами поруки, тобто договори укладені з кожним з поручителів окремо, та умовами договорів поруки не передбачено спільної поруки.

При цьому суд першої інстанції посилаючись на правовий висновок ВСУ, викладений у постанові від 11 березня 2015 року у справі № 6-35цс15, зазначив, що ст.554 ЦК України передбачено солідарну відповідальність боржника і поручителя за договором поруки, а не декількох поручителів за різними договорами поруки, оскільки поручителі за різними договорами поруки не несуть солідарної відповідальності один перед одним, тому в межах даної справи відсутня можливість вирішити питання щодо солідарного стягнення боргу з відповідачів, зокрема шляхом задоволення вимоги щодо боржника та кожного з поручителів окремо, оскільки суд обмежений конкретними межами заявлених вимог.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21 грудня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № СМ-SМЕ800/068/2007, відповідно до умов якого банк надав останній кредит у розмірі 250 000,00 дол.США на споживчі цілі зі строком повернення кредиту до 21 грудня 2017 року та зі сплатою 4,4 % +FIDR з розрахунку 360 днів у році. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється шляхом сплати платежів, що зменшуються (а.с. 7-11).

26 січня 2009 року, 27 грудня 2010 року, 13 вересня 2012 року, 21 червня 2013 року, 26 травня 2014 року та 25 грудня 2013 року між 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 були укладені додаткові договора до кредитного договору, згідно з якими, зокрема, був викладений в іншій редакції графік платежів, порядок нарахування та сплати процентів, визначена фіксована процентна ставка для розрахунку процентів за користування кредитом у розмірі 6,50 % на період з 13 вересня 2012 року до 24 лютого 2013 року (а.с. 12-25).

Зобовязання за кредитним договором забезпечується порукою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку (ч.1 ст.553 ЦК України).

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 547 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з матеріалів справи, на копії договору поруки SR-SME800/068/2007/2 від 21 грудня 2007 року, наданій позивачем при зверненні з позовом, відсутній підпис ОСОБА_5З (а.с. 38), на що суд першої інстанції уваги не звернув.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник банку пояснив, що наявна в матеріалах справи копія зроблена з оригіналу, який також не підписаний ОСОБА_5

Відповідно до ч.5 ст.216 ЦК України, суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Отже, договір поруки № SR-SME800/068/2007/2, як такий, що вчинений із недодержанням письмової форми є нікчемним, визнання його недійсним судом не вимагається, а отже він не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю (ч.2 ст.215, ч.1 ст. 216 ЦК України).

Додатковий договір № 1 до договору поруки № SR-SME800/068/2007/2 не містить умов щодо обовязку ОСОБА_5 відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його зобовязань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань, а лише передбачає внесення змін та доповнень до окремих пунктів договору поруки № SR-SME800/068/2007/2, який є нікчемним, а отже і додатковий договір не створює юридичних наслідків щодо поруки.

За таких обставин, підстави для солідарного стягнення з ОСОБА_5, як з поручителя, заборгованості за кредитним договором відсутні, а позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Водночас, з метою належного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 21 грудня 2007 року був укладений договір поруки № SR-SME800/068/2007/1, який відповідає вимогам ст.ст.203, 207, 547 ЦК України, і відповідно до умов якого поручитель зобовязався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його зобовязань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань (а.с. 26-27).

Відповідно до п.1.2 договору поруки поручитель ОСОБА_7 та боржник ОСОБА_3 відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У звязку з невиконанням відповідачами зобовязань за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів, утворилася заборгованість, яка згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 28 серпня 2015 року становить 214 897,20 дол.США, що згідно офіційного курсу НБУ 1 дол.США 21,317065 грн. - 4 580 977,58 грн., з яких: 183 466,95 дол.США (3 910 976,90 грн.) заборгованість по тілу кредиту, 31 430,25 дол.США (670 000,68 грн.) заборгованість по відсоткам (а.с. 40, 125-126).

Зазначений розмір заборгованості відповідачами не заперечується, іншого розрахунку чи доказів на спростування наданого позивачем, відповідачі не надали.

З урахуванням наведеного, позов підлягає до задоволення частково, а вказаний розмір заборгованості за кредитним договором - солідарному стягненню з позичальника ОСОБА_3 та поручителя за договором поруки № SR-SME800/068/2007/1 ОСОБА_7 на користь позивача.

Відповідно до ст.309 ЦПК України неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про частклове задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом вимог до кожного з відповідачів.

Позивачем було сплачено 3 654,00 грн. за подання позову та 4 019,40 грн. за подання апеляційної скарги, що разом становить 7673,40 грн. (а.с. 1, 116).

За таких обставин на користь ПАТ «ОТП Банк» з відповідачів слід стягнути на відшкодування сплаченого судового збору по 2 556,80 грн. з кожного.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 309, 314, 316, 319 ЦПК України, ст.ст.207, 215-216, 547, 553, 541, 543, 554 ЦК України, колегія суддів, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від імені публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 лютого 2016 року скасувати.

Позов публічного акціоннерого товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5 Імре Золтанович про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_4 (мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 «а»; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) солідарно на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (місцезнаходження м.Київ, вул.Жилянська,43; ідентифікаційний код 21685166) заборгованість за кредитним договором № СМ-SМЕ800/068/2007, укладеним 21 грудня 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_3, яка станом на 28 серпня 2015 року становить 214 897,20 дол.США (двісті чотирнадцять тисяч вісімсот девяносто сім доларів США 20 центів), що згідно офіційного курсу НБУ 1 дол.США 21,317065 грн. становить 4 580 977,58 грн., з яких: 183 466,95 дол.США (3 910 976,90 грн.) заборгованість по тілу кредиту, 31 430,25 дол.США (670 000,68 грн.) заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

У позові публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_5 Імре Золтановича про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 Імре Золтановича відмовити.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (місцезнаходження м.Київ, вул.Жилянська,43; ідентифікаційний код 21685166) з ОСОБА_3 (мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 «а»; ідентифікаційний номер НОМЕР_2), на відшкодування сплаченого судового збору по 2 556,80 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11