Справа № 524/1649/16-ц
Провадження № 2/524/1049/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Кривич Ж.О.,

Секретаря судового засідання - Коваль Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зазначає, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 1997 року.

Сторони мають малолітню дитину: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З серпня 2007 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності.

Відповідачка проти позову не заперечувала, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 04 жовтня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міськвиконкому Чернігівської області, актовий запис № 416.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з серпня 2007 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають разом. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Згідно ст. 113 СК України прізвище відповідачки ОСОБА_2 необхідно залишити - ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 14, 57 - 59, 208, 209, 212 - 215, 218, 223 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 04 жовтня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міськвиконкому Чернігівської області, актовий запис № 416 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 залишити - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом Полтавської області.

Суддя: