АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/6439/16 Головуючий 1-ї інстанції - Омельченко Н.І.
Справа №643/5640/16-ц Доповідач - Довгаль А.П.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Бездітко В.М.

при секретарях - Щегельському Д.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2016 року за заявою ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про розірвання договору позики та стягнення боргу за договорами позики, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30 березня 2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 7 313 820,36грн.

На підставі вказаного рішення, 03.07.2009року Московським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист, а 16.07.2009року підрозділом примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ в Харківській області відкрито виконавче провадження.

11.05.2016року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду, з посиланням на те, що в ході примусового виконання, у період з травня по серпень 2011 року він особисто сплатив ОСОБА_3 грошові кошти у загальному розмірі 270 000,00грн. Остаток за його підрахунком становить 7 042 090,00грн. Зазначає, що в подальшому рішення суду не виконувалось у зв'язку з відсутністю грошей. Зараз він працює на двох підприємствах та отримує заробітну плату в загальному розмірі 9 200,00грн. Окрім зобов'язання по погашенню боргу, в нього є родина, яку він матеріально утримує. Грошей на повернення боргу не вистачає. Між ним та ТОВ «Компанія «Флора України» було укладено договір, відповідно до якого останній зобов'язується в разі необхідності та погодження розстрочки виконання рішення суду надавати йому грошові кошти в розмірі 113 582,00грн. протягом 62 місяців для його виконання. Вважає, що ця розстрочка надасть йому реальну змогу забезпечити виконання рішення суду.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу суду від 04.08.2016року скасувати і постановити нову, якою задовольнити заяву його довірителя, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість та таку, що винесена з порушенням норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 30.03.2009року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 борг в сумі 7 355 102,32грн.

На виконання вказаного рішення, 14.07.2009року Московським районним судом м. Харкова ОСОБА_3 видано виконавчий лист №2-1639/09, який пред'явлено на виконання до ВДВС.

Відповідно до положень ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Згідно ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз'яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 351 ЦПК і статті 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, розстрочкою виконання рішення є надання боржнику можливості виконання його частинами, з певним інтервалом у часі. При цьому суд визначає не тільки проміжні строки, а й призначає остаточний строк виконання рішення. Розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо). Вказана норма закону окремо наголошує на тому, що заява державного виконавця або сторони може бути задоволена тільки у виняткових випадках.

При вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суд має враховувати не лише інтереси боржника, а й стягувача.

Укладання 06.05.2016року між ОСОБА_1 та ТОВ «Компанія «Флора України» договору про надання грошових коштів та отримання заробітної плати в розмірі 9 200,00грн., свідчить про наявність у боржника можливості виконувати вищезазначене рішення суду.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні заяви, суд дійшов обґрунтованого і правильного висновку про відсутність підстав для надання розстрочки у виконанні рішення суду.

Оскільки доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, висновків суду не спростовують, тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Згідно п.1) ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307ч.2п.1), 312ч.1п.1), 314ч.1п.4), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -