Справа № 750/6440/16-ц Провадження № 22-ц/795/1550/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Жук М. І. Доповідач - Позігун М. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника боржника ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 липня 2016 року у справі за поданням Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_7 про примусове проникнення до житла фізичної особи в процесі виконання судового рішення,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 липня 2016 року, якою задоволено подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_7 і дозволено працівникам відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 для вчинення необхідних виконавчих дій, власником якої є боржник ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; відмовити державному виконавцю в примусовому доступі до її квартири. Незаконність судового рішення ОСОБА_5 обгрунтовує невідповідністю висновків суду про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця фактичним обставинам справи. Особа, яка подає апеляційну скаргу, зазначає, що державний виконавець Петренко С.В. в ході виконавчого провадження жодного разу не звертався до неї з питанням проникнення до її квартири. Всі вимоги виконавця, які він висував у ході виконавчого провадження, вона виконувала, від виконання покладених на неї обовязків не ухилялася. Підтвердженням зазначеного ОСОБА_5 вважає ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова у справі №750/6439/16-ц, якою встановлено, що вона не ухилялася від виконання покладених на неї обовязків, та відмовлено в забороні виїжджати за межі України.

Заслухавши доповідача, представника боржника, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до слідуючого висновку.

По справі встановлено, що 29 січня 2016 року Деснянським районним судом м.Чернігова було видано виконавчий лист на виконання рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 16 грудня 2015 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_8 на користь ПАТ „Укрсоцбанк заборгованості за кредитним договором в сумі 196 816 доларів США 39 центів, що в еквіваленті згідно з курсом НБУ станом на 04 червня 2015 року складає 4 359 021 грн. 72 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 115 740 доларів США, заборгованості за відсотками 53 478,99 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту 7 403,14 доларів США (еквівалент 163 962 грн. 52 коп.), пені за несвоєчасне повернення відсотків 20 194,26 доларів США (еквівалент 447 256 грн. 41 коп.).

09 березня 2016 року головним державним виконавцем Петренком С.В. відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа (а.с.4).

ОСОБА_9 постанови про відкриття виконавчого провадження від 09 березня 2016 року було направлено в той же день ОСОБА_5 та ПАТ „Укрсоцбанк (а.с.5, 6).

Також 29 січня 2016 року Деснянським районним судом м.Чернігова було видано виконавчий лист на виконання рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 16 грудня 2015 року про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на користь ПАТ „Укрсоцбанк судових витрат за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції по 2877 грн. 53 коп. з кожного.

Постановою головного державного виконавця Петренка С.В. відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 17 березня 2016 року обєднано виконавчі провадження № 50422220 та № 50419319 з примусового виконання виконавчого листа №750/5883/15-ц провадження №2/750/2148/15, виданого 29.01.2016 року Деснянським районним судом м. Чернігова, у зведене виконавче провадження №50535777, яке веде Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с.8).

20 квітня 2016 року державним виконавцем Петренком С.В. було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2, проте двері квартири ніхто не відчинив, перевірити майновий стан боржника не вдалося, що підтверджується відповідних актом (а.с.18).

В той же день державним виконавцем було складено ОСОБА_9 опису й арешту майна, а саме: двохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_5 (а.с.19). ОСОБА_9 було направлено ОСОБА_5

Постановою державного виконавця Петренка С.В. від 22 квітня 2016 року призначено ОСОБА_10 експертом, субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання зведеного виконавчого провадження №50535777 для надання письмового висновку, звіту про оцінку описаного майна.

11 травня та 02 червня 2016 року державним виконавцем були здійснені виходи за адресою: АДРЕСА_3, проте перевірити майновий стан боржника не вдалося, оскільки двері квартири ніхто не відчинив, що підтверджується відповідними актами (а.с.16, 17).

Задовольняючи подання державного виконавця про примусове проникнення до житла фізичної особи, суд першої інстанції дійшов висновку про ухилення боржника ОСОБА_5 від виконання судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, недопуску державних виконавців до свого помешкання для вчинення необхідних виконавчих дій.

Проте, такі висновки суду не грунтуються на матеріалах справи та не відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В порушення зазначених вимог закону судом першої інстанції розглянуто подання у відсутності державного виконавця, що призвело до неповного зясування обставин справи і відповідно порушення порядку вирішення питання, встановленого для його вирішення, та в силу положень п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Також апеляційний суд враховує наступне.

Право державного виконавця на звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника закріплено також у пункті 10 частини 3 статті 11 Закону України „Про виконавче провадження.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, закон вимагає вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла боржника.

Мотивуючи необхідність проникнення в квартиру боржника ОСОБА_5, державний виконавець у своєму поданні зазначив, що він неодноразово виходив за адресою: АДРЕСА_3, але жодного разу потрапити до квартири боржника не вдалося, про що було складено відповідні акти. Посилався на неможливість проведення відповідних виконавчих дій у звязку з чиненням боржником перешкод та недопущенням державного виконавця до квартири, в якій боржник проживає.

З поданих державним виконавцем документів вбачається, що боржник ОСОБА_5 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, а майно, на яке накладено арешт, знаходиться АДРЕСА_4. Саме за останньою адресою і здійснювався двічі вихід державного виконавця, в той час як відомості про проживання боржника в даній квартирі відсутні.

Не містить подання і додані докази підтвердження того, що державному виконавцю чинилися перешкоди щодо проведення виконавчих дій за зазначеною ним у поданні адресою.

З наданих актів не вбачається, в який час виконавець виходив за зазначеною у поданні адресою для опису майна боржника та чи були мешканці квартири в цей період в квартирі.

Згідно положень ч. 1 ст. 11, ч. 7 ст. 12 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний вживати передбачені заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем не надано доказів повідомлення боржника про призначення часу і дати проведення виконавчих дій та необхідності забезпечення доступу до квартири в зазначений час.

Крім того, в суді апеляційної інстанції представником боржника надано копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 березня 2016 року, якою зупинено до закінчення касаційного провадження виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 16 грудня 2015 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_8 на користь ПАТ „Укрсоцбанк заборгованості за кредитним договором в сумі 196 816,39 доларів США, що не було предметом дослідження в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про задоволення подання державного виконавця.

Керуючись ст. 303, 307, 312 ч.1 п.3, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 липня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:Судді: