АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Москаленко К.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Рубан С.М., Желепи О.В.

за участю секретаря Дуки В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Металіст», Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про зобов'язання здійснити перерахунки за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому, з урахуванням уточнених вимог, просив зобов'язати ЖБК «Металіст» здійснити по квартирі АДРЕСА_1 помісячний перерахунок за період з 01 грудня 2006 р. по 30 червня 2014 р. включно за послугу утримання будинку і прибудинкової території - відповідно до розпорядження КМДА № 748 від 19.05.2000 р. «Про встановлення розмірів тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій в м. Києві»; зобов'язати ЖБК «Металіст» та ПАТ «Київенерго» здійснити по квартирі АДРЕСА_1 помісячний перерахунок за період з 01 грудня 2006 р. по 30 червня 2014 р. включно за послугу централізованого опалення відповідно до розпорядження КМДА № 1907 від 14.10.2003 p., яким внесені зміни і доповнення до розпорядження КМДА № 1245 від 20.06.2002 р. «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово-комунальні послуги для населення»; зобов'язати ЖБК «Металіст» та ПАТ «Київенерго», ПАТ «АК «Київводоканал» здійснити помісячний перерахунок: за період з 01 грудня 2006 p. по 30 червня 2014 p. включно за послуги централізованого водопостачання гарячої води і водовідведення, централізованого водопостачання холодної води і водовідведення - відповідно до розпорядження КМДА № 1907 від 14.10.2003 p., яким внесені зміни i доповнення до розпорядження КМДА № 1245 від 20.06.2002 р. про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово-комунальні послуги для населення»; зобов'язати ЖБК «Металіст» надати йому довідку про стан розрахунків на 01 липня 2014 р. по квартирі № НОМЕР_1 за послуги утримання будинку і прибудинкової території, централізованого опалення, централізованого водопостачання гарячої води і водовідведення, централізованого водопостачання холодної води і водовідведення, з урахуванням проведених перерахунків та вирішити питання судових витрат.

В мотивування вимог посилався на те, що розрахунки заборгованості позивача за спожиті послуги, нарахованої за 2013 рік у розмірі 793 грн. 80 коп., за 2014 рік - у розмірі 1545 грн. 86 коп., за 2015 ріку розмірі 354 грн. 94 коп. здійснені з порушенням Розпоряджень КМДА. Відповідачі в спірний період до 01.07.2014 не були визначені у встановленому порядку Київрадою виконавцями вказаних послуг, а тому підстави для здійснення розрахунку заборгованості відповідачем ЖБК «Металіст» відсутні. Також, оскільки Розпорядження КМДА про затвердження тарифів, які були використані відповідачем для розрахунку заборгованості, були скасовані в судовому порядку, тому підстави для їх застосування відсутні.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує на те, що відповідачі ПАТ «АК «Київводоканал» та ПАТ «Київенерго» були визначені виконавцями послуг ЦО, ГВ, ХВ лише з прийняттям Закону України № 1198-VII «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії», що набрав чинності 26.04.2014 р. Тарифи для виконавців послуг встановлювалися КМДА, а з 01.07.2014 р. - Нацкомпослуг. Таким чином, відповідачі ПАТ «АК «Київводоканал» та ПАТ «Київенерго» до 26.04.2014 p. (протягом оспорюваного періоду) стягували з нього кошти не у правовому статусі виконавців послуг ЦО, ГВ, ХВ (відповідно до положень Закону України № 1875-IV), а безпідставно (шляхом набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) через механізм укладення господарських угод з відповідачем ЖБК «Металіст». Після набрання чинності Законом України № 1198-VII ці ж відповідачі стягували кошти вже у статусі виконавців послуг, імперативно визначених з цього моменту законом (за тарифами, які були визначені розпорядженнями КМДА для виконавців послуг раніше). Таким чином, судом було проігноровано, що протягом частини оспорюваного періоду (з 26.04.2014 р. по 30.06.2014 p. включно) ПАТ «АК «Київводоканал» та ПАТ «Київенерго» є належними відповідачами у справі, як виконавці послуг ЦО, ГВ, ХВ; при цьому вимога здійснити перерахунок за ці послуги повинна бути адресована не тільки фактичному отримувачу коштів, але й поточним виконавцям таких послуг, незалежно від того, чи були вони такими у минулому.

Крім того, суд не встановив обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору: не визначився належним чином із правовідносинами сторін з огляду на наявні у матеріалах справи господарські угоди між відповідачами, відсутність при цьому будь-яких угод між ним та відповідачами; не встановлював обставин механізму обігу та руху коштів, сплачених ним як споживачем через банківські рахунки відповідача ЖБК «Металіст» та не з'ясовував правових підстав для цього (з огляду на те, що цей відповідач також не був i не є виконавцем послуг ЦО, ГВ, ХВ чи уповноваженою виконавцями послуг (за їхньої відсутності до 26.04.2014 р.) особою, а тому не мав права вимоги до споживачів); не з'ясовував чи є відповідач ЖБК «Металіст» лише балансоутримувачем або ж він є також і споживачем, як колективним замовником послуг (у розумінні ч. 6 ст. 19 Закону України 1875-IV); не надав цим правовідносинам відповідної правової кваліфікації, після чого безпідставно відмовив у позові до відповідачів ПАТ «АК «Київводоканал», ПАТ «Київенерго», з огляду лише на формальну відсутність до певного часу у м. Києві виконавців послуг ЦО, ГВ, ХВ та відсутність факту сплати коштів безпосередньо ним, як споживачем, на їхні банківські рахунки.

Зазначив, що в порушення ч. 3 ст. 61, ст. ст. 212-214, п. 3 ч. 1 ст. 215 ЦПК судом неправильно було встановлено чинність тарифів протягом оспорюваного періоду та їх нібито скасування поза межами спірного періоду.

В порушення положень ч. 2 ст. 214, ч. 1 ст. 360-7 ЦПК судом не були враховані висновки Верховного Суду України, викладені у постановах № 21-246а11 від 28.11.2011 р. (у справі № 761/8760/14), № 21-470а14 від 02.12.2014 p. (у справі № 2а-1888/10), № 21- 2808al5 від 24.11.2015 p. (у справі № 2а-7498/12/2670), яка є публічною інформацією, відповідно до яких нормативно-правові акти, які не пройшли державну реєстрацію, вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані.

Представники відповідачів Житлово-будівельного кооперативу «Металіст», Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» проти апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду у справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, який перебуває на балансі відповідача ЖБК «Металіст», та відповідно є споживачем житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території централізованого опалення та послуги централізованого водопостачання холодної води і водовідведення, централізованого водопостачання гарячої води і водовідведення.

Відповідно до п.1.3, 2.1.1, 2.1,2 статуту ЖБК «Металіст» є обслуговуючим кооперативом, виключною метою якого є обслуговування, ремонт і реконструкція житлового будинку та утримання прибудинкової території за кошти членів ЖБК і за рахунок пасивних доходів і фінансової допомоги від добровільних внесків або дотацій Держави, отриманих і використаних кооперативом відповідно до мети його діяльності. Метою діяльності серед іншого є: забезпечення належного утримання будинку та прибудинкової території, реалізація прав на володіння, користування та розпорядження об'єктами будинку, що перебувають у спільній власності членів кооперативу - власників квартир, жилих та нежилих приміщень будинку; сприяння в отриманні мешканцями будинку комунальних послуг та інших послуг тощо./a.c.118/

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції закону, чинній протягом спірного періоду з 01.12.2006 по 30.06.2014):

балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом;

виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору;

виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції закону, чинній протягом спірного періоду з 01.12.2006 по 30.06.2014) Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2006 року, яке набрало законної сили 22.01.2007 і є чинним, було встановлено, що AT «Київенерго», ВАТ АК «Київводоканал» не є виконавцями послуг централізованого опалення та послуги централізованого водопостачання холодної води і водовідведення, централізованого водопостачання гарячої води і водовідведення в розумінні положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги». При цьому, як вбачається, відповідного висновку суд дійшов, виходячи зі змісту положень Закону в редакції, чинній протягом спірного періоду з 01.12.2006 по 30.06.2014. Зокрема, оскільки вказані особи не відповідають визначеним цим Законом вимог до виконавця та не можуть забезпечити виконання покладених на виконавців за цим Законом обов'язків./а.с.22-24/

Таким чином, ПАТ АК «Київводоканал» та ПАТ «Київенерго» не є належними відповідачами щодо заявлених позивачем вимог, оскільки не були виконавцями спожитих позивачем у спірний період послуг централізованого опалення та послуг централізованого водопостачання холодної води і водовідведення, централізованого водопостачання гарячої води і водовідведення, та нарахування оплати позивачу за спожиті послуги не здійснювали.

В заявлений позивачем період з 01.12.2006 по 30.06.2014 позивач споживав послуги утримання будинку та прибудинкової території, централізованого опалення та послуги централізованого водопостачання холодної води і водовідведення, централізованого водопостачання гарячої води і водовідведення та здійснював їх оплату згідно діючих тарифів, затверджених розпорядженнями Київської міської державної адміністрації.

Постановами Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2014 року, яка набрала законної сили 10.07.2014, та від 30.09.2014, яка набрала законної сили 15.01.2015, і є чинними, розпорядження КМДА, якими затверджено тарифи, на підставі яких позивачу здійснювались нарахування оплати за спожиті послуги, було скасовано. /а.с.24-29, 30-31. 32-42/

Тарифи за спожиті позивачем житлово-комунальні послуги у спірному періоді з 01.12.2006 по 30.06.2014 включно регламентовано розпорядженням КМДА №748 від 19.05.2000 «Про встановлення розмірів тарифів на послуги з утримання будинків і прибудинкових територій у м. Києві», розпорядженням КМДА №1907 від 14.10.2003, яким внесені зміни до розпорядження КМДА №1245 від 20.06.2002 «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово-комунальні послуги для населення» та розпорядженням КМДА №1907 від 14.10.2003, яким внесені зміни до розпорядження КМДА №1245 від 20.06.2002 «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово-комунальні послуги для населення».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність порушення прав позивача як споживача послуг, передбаченого п.7 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист споживачів», внаслідок визначення відповідачем ціни послуг неналежним чином, оскільки ціна продукції на момент споживання послуг та їх оплати була визначена за чинними тарифами, які були скасовані за межами заявленого позивачем спірного періоду після набрання вищезазначеними судовими рішенням законної сили відповідно з 07 липня 2014 року та з 15 січня 2015 року.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.218, 303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді