Справа № 750/4486/15-ц Провадження № 22-ц/795/1982/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Карапута Л. В. Доповідач - Боброва І. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:позивача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на період навчання,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 вересня 2016 року та постановити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі: стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця на період його навчання в Київському національному університеті імені ОСОБА_9 до 30.06.2018, але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи з 13.09.2016 дати ухвалення нового рішення.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/10 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, на період його навчання в Київському національному університеті імені ОСОБА_9 до 30.06.2018, але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи з 08.05.2015. Стягнуто з ОСОБА_6 243 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, без зясування всіх обставин справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Так, судом не в повній мірі зясовано матеріальне становище дитини, яка отримує стипендію в розмірі 830 грн., інших доходів не має. Заробітної плати апелянта недостатньо для забезпечення навчання дитини, в той час як грошове забезпечення відповідача дозволяє останньому утримувати сина. Крім того, ОСОБА_5 звертає увагу на проблеми, які можуть виникнути в процесі виконання судового рішення через зазначення дати з якою стягуються аліменти 08.05.2015, оскільки за заочним рішенням від 03.07.2015 вона певний час отримувала аліменти.

В судовому засіданні апелянт підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився. Його представник просила залишити апеляційну скаргу без задоволення посилаючись на її безґрунтовність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов частково та стягуючи з відповідача 1/10 частину всіх видів доходу на період навчання, судом першої інстанції було враховано, що відповідач є працездатним, має можливість надавати матеріальну допомогу, сплачує аліменти за іншим рішенням суду, крім того має на утриманні двох малолітніх дітей. Судом також враховано доходи позивача, матеріальне становище повнолітнього сина сторін, який отримує стипендію та зарахований на навчання за платною програмою підготовки офіцерів запасу у 2016/2017 навчальному році.

З таким висновком районного суду погоджується колегія суддів апеляційного суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

По справі встановлено, що відповідач ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідок №0420 від 01.04.2015 (а.с.2) та №278 від 22.06.2015 (а.с.27) Київського національного університету імені ОСОБА_9 ОСОБА_8 є студентом 1 курсу ОКР «бакалавр» денної форми навчання спеціальності «Управління інформаційною безпекою».

Згідно з довідкою № 682 від 06.09.2016 (а.с.89) Військового інституту Київського національного університету імені ОСОБА_9 ОСОБА_8 є студентом факультету військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу за контрактом, загальна вартість підготовки становить 25280 грн за два роки навчання.

Правовідносини сторін щодо обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Відповідно до положень ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати повнолітню дитину, яка навчається і потребує матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Виходячи зі змісту наведених норм, суд першої інстанції, дослідивши обставини справи в сукупності, дійшов вірного висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з ОСОБА_6 аліментів на навчання сина ОСОБА_8, який продовжив навчання, проте у меншому розмірі, ніж просила позивач.

Так, судом було враховано, що рішенням Київського районного суду м.Одеса від 07.12.2007 задоволено позов ОСОБА_10 та стягнуто з відповідача ОСОБА_6 аліменти на утримання сина, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 15 % всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 21.11.2007 по 17.02.2023 (а.с.56).

22.10.2014 року відповідач уклав шлюб з ОСОБА_12 (а.с.52), від якого подружжя має двох малолітніх дітей ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 53,54), і які також потребують матеріального забезпечення з боку відповідача.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідач має батьків похилого віку (а.с.58,59) та непрацездатну дружину ОСОБА_12 (а.с.90).

Згідно з довідкою №21/2/2-3144 від 20.01.2016 Фінансово-економічного управління служби безпеки України (а.с.57) грошове забезпечення ОСОБА_6 за шість місяців 2015 року склало 83887,17 грн, з яких утримано аліментів 9506,99 грн.

Суд першої інстанції при вирішенні спору, відповідно до вимог ст.185,198,199,200 Сімейного кодексу України, враховуючи кількість утриманців, серед яких троє малолітніх дітей, матеріальне становище повнолітнього ОСОБА_8, дійшов правильного висновку про те, що апелянт має брати участь в утриманні повнолітнього сина у розмірі 1/10 частини всіх видів доходу (заробітку).

Доводи позивача що визначений судом розмір аліментів не є співмірним та справедливим до того обсягу доходу, який він отримує, і щодо можливості позивача сплачувати аліменти на повнолітнього ОСОБА_8 в більшому розмірі, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються викладеними вище обставинами.

Не може бути підставою для зміни судового рішення і твердження апелянта щодо неможливості самостійно нести витрати, повязані з навчанням сина, оскільки предметом судового розгляду є стягнення аліментів з відповідача, що обумовлює ретельне дослідження майнового стану останнього, а не майнового стану позивача.

Доводи позивача щодо проблем, які можуть виникнути в процесі виконання судового рішення через часткове виконання рішення суду на законність судового рішення не впливає. Ці питання можуть бути вирішені в порядку, що встановлений відповідною нормою Розділу VІ Цивільного процесуального кодексу України.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: