АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1993/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Компанієць О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМіщенка С. В.
суддівЗахарової А. Ф., Ювшина В. І.
при секретаріСиниці Д. Ю. , Гаджієвій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 червня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся з позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості.

Під час розгляду справи судом позивачем була подана позовна заява у новій редакції /а.с. 45-50/.

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.12.2010 року ОСОБА_7 отримав кредит у розмірі 3 730 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява, разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом No СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbaiik.ua/tenns/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2015 року має заборгованість - 17 979,25 грн., яка складається з наступного:

2 394,44 грн. - заборгованість за кредитом;

11 502,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

2 750,00 грн. - заборгованість за пенею;

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

500,00 грн. - штраф (фіксована частіша);

832,35 грн. - штраф (процентна складова).

Позивач просив суд:

- стягнути з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.12.2010 року, у розмірі 17 979,25 грн., з яких: (2 394,44 грн. - заборгованість за кредитом; 11 502,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 750,00 грн. - заборгованість за пенею;а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частіша); 832,35 грн. - штраф (процентна складова));

- стягнути з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати у розмірі 1 378,00 грн.

Ухвалою від 24 червня 2016 року було постановлено провести заочний розгляд даної справи /а.с. 68/.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 червня 2016 року /а.с.69-71/ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в позові до ОСОБА_7 відмовлено повністю.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції у липні 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся з апеляційною скаргою.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги тим, що відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції помилково вказав, що позовні вимоги є недоведеними. Оскільки судом було не повно, не всебічно та не об'єктивно досліджено всі обставини справи.

На думку апелянта правомірність позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтверджується наступним.

29 грудня 2010 року ОСОБА_7 став клієнтом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правила надання банківських послуг шляхом підписання Заяви про Приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», 55 днів пільгового періоду та ознайомившись з умовами кредитування, й отримав кредитну картку «Кредитка «Універсальна» № НОМЕР_1 строком дії 12/14 з встановленим кредитним лімітом 3 730 грн. Кредитні кошти видані відповідачу через банкомат шляхом зняття відповідачем готівки, що підтверджується випискою про рух коштів, термін повернення кредиту відповідає строку дії картки до 31 грудня 2014 р. (інформація по карті та зазначено в заяві).

Позичальник певний час систематично виконував зобов'язання по зазначеній кредитній угоді, що підтверджується розрахунком заборгованості, а саме: платежі, відображено в стовпці «Погашені відсотки», «Сума погашення за наданим кредитом» та відсутність заборгованості в стовпці «Сальдо прострочене». Вказане підтверджує отримання грошових коштів в Банківській установі та погодження з умовами кредитування. Також, апелянт зазначає, що факт встановлення кредитного ліміту та активне користування ОСОБА_7 кредитними коштами підтверджується випискою про рух коштів.

Апелянт вказує на те, що висновок суду першої інстанції суду, щодо недотримання сторонами письмової форми договору та непогодження ними істотних умов договору кредитування (суми кредиту, строку його повернення, розміру відсотків) й відповідно відсутність волевиявлення відповідача не ґрунтується на Умовах та Правилах надання банківських послуг, законі та обставинах справи.

При вирішенні питання, які правовідносини сторін, що випливають із встановлених обставин, суди помилково виходив з того, що між сторонами виникли інші правовідносини ніж кредитні.

Також підставою для відмови у позові стало те, що додані до позовної заяви документи не є достатньою підставою для задоволення заявлених позовних вимог. Але апелянт, не погоджується з даним доводом, адже ним до суду першої інстанції був поданий розрахунок з якого вбачається заборгованість ОСОБА_7 за кредитом, який не був спростований відповідачем.

До 26.10.2012 року Відповідачем здійснювалось погашення чергових поточних платежів по кредиту в межах щомісячного платежу, але відповідач в подальшому допускав порушення умов, здійснивши погашення заборгованості в меншому розмірі в результаті чого виникла прострочена заборгованості по кредиту, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

У зв'язку з тим, що відповідача виникла прострочена заборгованість по тілу кредиту, на котру були нараховані штрафні санкції та в подальшому на прострочену заборгованість нараховувались підвищені відсотки відповідно Умов Кредитного договору, що чітко відображено в розрахунку про заборгованість, додатково звертаємо увагу суду, що в розрахунку про заборгованість розраховані проценти, підвищені проценти, пеня, проте суд належним чином не дослідив розрахунок про заборгованість та неправомірно відмовив в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по кредиту.

Апелянт просить суд:

- скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 червня 2016 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості;

- ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в повному обсязі;

- стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апелянта, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Ст. 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення, що переглядається не відповідає визначеним критеріям та вимогам.

Згідно положень ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір є консенсуальним, оплатним та двостороннім. Кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди по всім істотним умовам договору. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу (ч.1 ст.1050 ЦК).

Ч. 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, на доведення своїх вимог, до суду першої інстанції надав заяву-анкету ОСОБА_7 на отримання кредиту від 29.12.2010 року, яка відповідно до ст. 634 ЦК України є підтвердженням факту укладення договору кредиту між відповідачем та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_7 /а.с. 4-5/.

Відповідно до договору ОСОБА_7 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно до вказаної Анкети-Заяви відповідач пройшов ідентифікацію в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» .

При підписанні Анкети-Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 29.12.2010 року відповідач погодився з тим, що він зобов'язується виконувати та регулярно ознайомлюватися з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами Банку.

Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк /а.с. 18/.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції було встановлено місце реєстрації відповідача, шляхом здійснення запиту до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Черкаській області /а.с. 52/.

Проте, ОСОБА_7 не отримував судові повістки за даною адресою /а.с.58-59, 66/.

Судом апеляційної інстанції також здійснювалися виклик відповідача, проте поштовий конверт повернувся з зазначенням причини повернення - «за не запитом».

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав суду на доведення розміру існуючої суми заборгованості відповідача за договором позики розрахунок заборгованості за договором /а.с. 48-50/, з якого вбачається, що протягом періоду дії договору кредиту між ОСОБА_7 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідач здійснював погашення заборгованості, але не повністю унаслідок чого в нього утворилася заборгованість.

До суду апеляційної інстанції ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» додатково надав виписку по рахунку ОСОБА_7 з детальним описом операцій по картці /а.с.81-85/

Крім того, позивач надав до апеляційного суду фото відповідача з банківською карткою, яке було виконане при оформленні договору та отриманні картки /а.с. 88/.

Тому, за таких обставин, висновок суду першої інстанції щодо відсутності доказів на підтвердження вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_7 є необґрунтованим і помилковим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи та доказам, які були надані позивачем.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Оскільки суд допустив невідповідність висновків обставинам справи, неправильно застосував норми матеріального права й ухвалив помилкове рішення з порушенням норм процесуального права, то заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 червня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості належить скасувати й ухвалити нове рішення.

А враховуючи, що позивач надав докази отримання відповідачем коштів за договором кредиту та неповернення їх ним в повному розмірі, а ОСОБА_7 не надав жодного доказу на їх спростування ні до суду першої інстанції, ні при перегляді рішення судом апеляційної інстанції, то позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банка «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості належить задовольнити та стягнути з ОСОБА_7 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банка «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.12.2010 року відповідно до наданого позивачем розрахунку, який відповідає умовам договору, у розмірі 17 979,25 грн., з яких: 2 394,44 грн. - заборгованість за кредитом; 11 502,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 750,00 грн. - заборгованість за пенею;а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частіша); 832,35 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до норм ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Тому, враховуючи, що апеляційна скарга і позов підлягають до задоволення, то з відповідача належить стягнути на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги у сумі 2 893 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 88, 218, 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 червня 2016 року - задовольнити.

Заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 червня 2016 року у справі за публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості - скасувати, ухвалити нове рішення.

Цивільний позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.12.2010 року, у розмірі 17 979 грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» судові витрати у розмірі 2 893 грн. 80 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :