Провадження № 2/761/5727/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, який було зареєстровано 03 квітня 2009 р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя не склалося, можливості зберегти сім»ю немає. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, зникли спільні інтереси. Подальше збереження шлюбу, який існує формально, не відповідатиме як інтересам сторін так і дитини.

В судовому засіданні позивач підтримала вимоги, просила задовольнити. Зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «ОСОБА_1». Також просила покласти на неї судові витрати.

Відповідач визнав позов в повному обсязі, не заперечував щодо його задоволення. Також вважає неможливим збереження сім»ї.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 03 квітня 2009 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 44.

Після укладання шлюбу позивач отримала прізвище чоловіка - «ОСОБА_1».

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як свідчать пояснення сторін позивач та відповідач проживають окремо однин від одного, не ведуть спільного господарства.

Також сторони зазначили, що збереження шлюбу, який існує формально, не відповідає як їх інтересам так і інтересам дитини.

Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача, відповідача в ході розгляду справи отримано не було.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як встановлено в судовому засіданні позивач після укладання шлюбу отримала прізвище чоловіка «ОСОБА_1».

В судовому засіданні позивач пояснила, що бажає і надалі іменуватись прізвищем «ОСОБА_1»

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України, проте бере до уваги прохання позивача покласти останні на неї.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 30, 57, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 110,112,113 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 44 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище отримане в шлюбі «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківського районного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя