Справа № 399/724/16-ц
Провадження № 2/399/325/16
19 жовтня 2016 року селище Онуфріївка
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка справу за позовом ОСОБА_2 до Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області про зняття арешту з майна,
встановив:
Позивач ОСОБА_2 звернувсь до суду з позовом до відповідача, в якому просив зняти арешт з усього належного йому майна та виключити усе належне позивачу майно з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.
Свій позов мотивував тим, що відповідно до виконавчого листа № 1-148, виданого Онуфріївським районним судом Кіровоградської області 16.12.2005 року, Онуфріївським районним відділом Державної виконавчої служби було накладено арешт на все його майно. Ним було повністю виконано рішення суду про стягнення коштів в сумі 6000 гривень на користь ОСОБА_3, у зв'язку з чим виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа було закінчено відповідно до постанови від 21 листопада 2011 року. Відповідно до цієї ж постанови було припинено арешт майна та скасовано інші заходи примусового характеру, але фактично арешт на майно не було знято й на даний час це зробити неможливо у зв'язку з тим, що виконавче провадження знищено, а сам виконавчий документ відсутній.
02 вересня 2016 року позивач отримав довідку від Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області про те, що станом на момент видачі довідки, а саме на 02.09.2016 року зняти арешт з майна не є можливим, через відсутність матеріалів справи, які раніше були знищені, що й змусило позивача звернутись до суду.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Від нього надійшла заява про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі.
Представник відповідача в судове засідання не з'явивсь, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
За таких підстав, за згоди позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, виходячи з наступного.
23 серпня 2006 року державним виконавцем районного відділу Державної виконавчої служби Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_4, була винесена постанова у ВП № 2029213 про арешт майна та оголошення заборони його відчуження, стосовно примусового стягнення з ОСОБА_2 до ОСОБА_3 коштів в сумі 6000 гривень. Постановою від 21 листопада 2011 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1-148 виданого 03.01.2006 року закінчено /а.с. 6, 7/.
Згідно довідок виданих В.о. начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_4 від 02.09.2016 року про те, що станом на момент видачі довідок зняти арешт з майна боржника неможливо в зв'язку з знищенням архіву, відповідно до законодавства України /а.с. 8/.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, в тому числі і до повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону.
Відповідно до п. 2 ч.1ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі) арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавецьвидаєйому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.
Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зіст.92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги, що накладений в межах виконавчого провадження арешт на майно ОСОБА_2 при закритті державним виконавцем виконавчого провадження знято не було, у звязку з чим відсутні правові підстави для обтяження майна боржника, суд приходить до висновку про задоволення даного позову.
Керуючись ст.ст.3,4,10,11,59,60,88,213-215,218 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області про зняття арешту з майна задовольнити.
Зняти арешт та заборону відчуження із всього рухомого та нерухомого майна ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який накладений згідно постанови про арешт майна боржника від 23 серпня 2006 року Державної виконавчої служби в Онуфріївському районі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.
Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя М.М. Лях