АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6260/16 Головуючий 1 інст. - Демченко І.М.
Справа № 628/159/16-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» жовтня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 19 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю та визнання права особистої приватної власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2. В обґрунтування свого позову посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_4 та він є єдиним спадкоємцем після її смерті.

Зазначив, що з відповідачем його мати ОСОБА_4 проживала однією сім'єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 01 листопада 2006 року по 01 квітня 2012 року за місцем постійного проживання та реєстрації ОСОБА_4, а саме за адресою: АДРЕСА_1. В цей час ані ОСОБА_4, ані ОСОБА_2 не знаходилися в зареєстрованих шлюбах, вели спільне господарство, мали спільний побут, проявляли турботу один про одного, мали взаємні права та обов'язки. ОСОБА_2 сплачував на ім'я ОСОБА_4 платежі за користування послугами у вказаній квартирі.

Зазначив, що під час спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за спільні кошти придбали ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташована по АДРЕСА_2, право власності зареєстроване за ОСОБА_2

Вказав, що після придбання цього будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_4 сумісно користувалися ним, проживали в ньому, а згодом в ньому зареєструвалася мати ОСОБА_4 - ОСОБА_5, яка і до цього часу з реєстраційного обліку не знята. У квітні 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 припинили проживати разом як чоловік та жінка без шлюбу, ОСОБА_2 переїхав на місце постійного проживання до спірного будинку.

Вважав, що оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю як чоловік та жінка без шлюбу та в цей час придбали ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, то спірний будинок належить ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.

Просив встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 01 листопада 2006 року до 01 квітня 2012 року; визнати з ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право особистої приватної власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого по АДРЕСА_2, який складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 93,8 кв.м., житловою площею 47,7 кв.м., при якому є надвірні будівлі та споруди: літ. «Б», «З», «Д», «Е», «К».

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 19 серпня 2016 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення - скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що після розірвання зареєстрованого попереднього шлюбу ОСОБА_2 пройшло чотири з половиною місяці; що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ще до розірвання офіційного шлюбу мешкали разом; що відповідач не надав доказів які б свідчили про те, що спірне майно було придбано за його власні кошти; що судом не взято до уваги свідчення ОСОБА_6 продавця спірного будинку про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 під'їжджали до підписання договору купівлі-продажу та вирішували побутові питання стосовно речей у будинку; що в суді першої інстанції знаходиться також цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про захист права приватної власності та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування житловим приміщенням, вселення в будинок, де ОСОБА_2 в позовній заяві вказує, що проживав разом зі ОСОБА_4 та за її проханням зареєстрував її матір.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, рішення суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обгрунтовано виходив з недоведеності позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Для встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року із змінами та доповненнями, згідно якої домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об'єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов'язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов'язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з'ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім'єю спрямоване на довготривалі відносини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що до 01 листопада 2006 року ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7

16 лютого 2007 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_6 ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та розташована на земельній ділянці Курилівської сільської ради. В цьому будинку він проживає та зареєстрований. ОСОБА_4 була зареєстрована в АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 вона померла.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 наполягав на тому, що під час придбання спірного нерухомого майна його мати ОСОБА_4 та ОСОБА_2 проживали однією сім'єю як чоловік та жінка.

ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснив, що його відносини з ОСОБА_4 не були довготривалими. Вона іноді приїздила до нього, однак сімейних відносин між ними не виникло. Спірне нерухоме майно він придбав за свої кошти.

Пояснення свідків, зокрема ОСОБА_6, на які посилається ОСОБА_1 та які були допитані в суді першої інстанції не підтверджують того, що його мати ОСОБА_4 та ОСОБА_2 проживали як чоловік та жінка без шлюбу однією сім'єю та разом придбали ? частину спірного будинку.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що з травня 2007 року ОСОБА_2 зареєстрував мати ОСОБА_4, яка проживала в спірному будинку до квітня 2012 року не є підтвердженням того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 проживали як чоловік та жінка без шлюбу однією сім'єю під час придбання спірного будинку.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Частиною 1 статті 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 58, 59 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте, належних та допустимих доказів того, (зокрема, їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення представників житлово-експлуатаційної організації тощо), які б підтверджували довготривалість відносин, що склалися між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 матеріали справи не містять і в суді апеляційної інстанції їх не надано.

Посилання ОСОБА_1 на цивільні справи № 628/1810/14-ц за позовом про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу однією сім'єю, яку залишено без розгляду, (судове рішення є чинним) та № 628/1358/14-ц за позовом про захист права приватної власності та зустрічним позовом про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення в будинок, пояснення ОСОБА_2 за цими позовами та дослідження цих справ в суді апеляційної інстанції є безпідставними, оскільки для розгляду цієї справи преюдиціального значення вони не мають.

Перевіряючи законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія визнає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 19 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії