РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі - Газіній О.С., Авдєєв Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поновлення порушеного права, зобовязання відновлення меж земельної ділянки та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом, яким просять поновити порушене право користування та розпорядження ? частиною житлового будинку та надвірних будівель. Зобовязати відповідача ОСОБА_3 відновити межі земельної ділянки в домоволодінні № 17 по пров. Революції в м. Харкові та привести в первісний стан конструкції забору по межі земельних ділянок № 17 та № 19 по пров. Революції м. Харкова. Стягнути з відповідача ОСОБА_3 заподіяну моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до уточнених позовних вимог просять поновити порушене право на користування та розпорядження ? частиною житлового будинку та надвірних будівель по пров. Прохолодний (колишній Революції), 17 в м. Харкові. Зобовязати відповідачів відновити межі земельної ділянки в домоволодінні № 17 по пров. Революції в м. Харкові та привести в первісний стан конструкції забору по межі земельних ділянок № 17 та № 19 по пров. Прохолодний (колишній Революції) м. Харкова. Стягнути з відповідачів на їх користь заподіяну моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.05.2000 р. належить ? частина житлового будинку з надвірними будівлями по пров. Революції, 17 в м. Харкові. Власником іншої частини зазначеного будинку, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом є ОСОБА_5 ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1, ОСОБА_6 донькою. Належну частину житлового будинку родина використовує як дачу для ведення домашнього господарства та відпочинку, постійно там не проживають. Навесні 2011 року вирішили побудувати огорожу на межі їх земельної ділянки з ділянкою № 19 по пров. Революції в м. Харкові. Витрати по проведенню вказаних робіт понесла ОСОБА_6 В травні 2011 року роботи по встановленню забору було закінчено. 10.03.2014 року було виявлено що сусід власник домоволодіння № 19 по пров. Революції в м. Харкові ОСОБА_3 проводить на території свого домоволодіння будівельні роботи, ним була зведена споруда літня баня, яка фактично займає 0,5 метрів території їх домоволодіння, та зведена позивачами огорожа з європлит була перенесена відповідачем, він фактично обгородив самовільно побудовану ним споруду. Листом Київського РВ ХМУ ГУ УМВС України в Харківській області було рекомендовано звернутись до суду в порядку цивільного судочинства. Актом обстеження від 17.07.2014 року, складеним комісією КП «Благоустрій», підтверджується факт порушення прав позивачів з боку відповідача. Вказаними діями відповідача позивачам заподіяно моральної шкоди, яка полягає в постійних переживаннях з приводу того, що відповідач може взагалі демонтувати та перенести всю огорожу, зменшивши таким чином, розмір належної їм земельної ділянки. Протиправними діями відповідача порушено постійний уклад життя, спокій та відпочинок на території домоволодіння.

Позивачі, представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити, відновити їх порушене право. Також посилались на те, що за запропонованим у висновку експертизи плані меж земельних ділянок стійки під газову трубу та частково підвали будуть знаходитись в межах ділянки № 17. Між будинками № 19-А та № 19-Б знаходиться два підвали, один з яких в план технічного паспорту не внесено. У звязку з чим, неможливо встановити паркан, через наявну пустоту під землею. Позивачі не бажають вносити в їх новий план майно домоволодіння № 19. Просили суд зобовязати власників домоволодіння № 19 прибрати підвали, газову трубу та стійки з ділянки № 17.

Відповідач ОСОБА_3, представник відповідача в судовому засідання позов не визнали, в його задоволенні просили відмовити в повному обсязі. Відповідно до наявних в матеріалах справи письмових заперечень посилались на те, що позивачі самовільно, без згоди відповідачів, всупереч вимогам п. 2 ст. 108 ЗК України, у 2011 році демонтували існуючу між домоволодіннями № 17 та № 19 по пров. Революції у м. Харкові огорожу, встановили нову огорожу по всій межі довжиною 64,2 м. Посилаючись на той факт, що відповідач ОСОБА_3, нібито, переніс певну частину огорожі, ймовірно довжиною 2 м., вимагають від відповідачів привести огорожу в первісний стан, відповідно до додатку № 5 висновку судової земельно-технічної експертизи № 1867 від 30.06.2016 року, тобто довжиною усіх 64,2 м. огорожі, які сам позивач самовільно встановив на свій розсуд та власне бажання. Позивачем не доведений, а відповідачем не визнається факт того, що саме відповідач ОСОБА_3 переносив у 2014 році якусь частину огорожі між вищезазначеними домоволодіннями. З додатку № 5 висновку судової земельно-технічної експертизи № 1867 від 30.06.2016 року вбачається, що огорожа, яка встановлена позивачем, по всій її довжині не відповідає даним поквартальної зйомки, при цьому не існує правових підстав зобовязання відповідачів виправляти помилку позивача, яку він самостійно допустив при самовільному, без згоди відповідачів, демонтуванні існуючої між домоволодіннями №17 та №19 по пров. Революції у м. Харкові огорожі та встановлення нової. Правові підстави для звернення з вказаним позовом у ОСОБА_2 відсутні, оскільки вона не має ніяких майнових прав на домоволодіння № 17. Вищезазначені земельні ділянки не кодифіковані, відсутні кадастрові номери цих земельних ділянок, відсутня землевпорядна документація, земельні графічні матеріали, затверджений проект землеустрою, привязка меж земельних ділянок на місцевості, встановлення межових знаків. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими та не доведеними.

Відповідач ОСОБА_4, згідно поданої заяви, справу просив слухати у його відсутність, проти позову заперечував. Відповідно до письмових заперечень посилається на те, що позивачем не наведено доказів порушення відповідачем його права користування та володіння спорудами, зазначених в доданих до позову документах. З наявного в матеріалах справи технічного паспорту житлового будинку по вул. Революції № 17 в м. Харкові вбачається, що огорожа між будинками №17 та № 19 не належить на праві власності позивачу. Частка, що належить позивачу в натурі не виділена, стосовно частки житлового будинку та земельної ділянки не визначено порядку користування. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження належності позивачу на праві власності земельної ділянки № 17 по пров. Революції в м. Харкові. Огорожа № 1-5, що межує з ділянкою № 17, є власністю співвласників житлового будинку № 19 по пров. Революції в м. Харкові. Наданий позивачем в якості доказу Акт КП «Благоустрій» є неналежним доказом, оскільки КП «Благоустрій» не є землевпорядною організацією. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобам доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивачем не надано доказів, які межі земельної ділянки існували до, нібито, порушеного права, та які існують на сьогоднішній день.

Третя особа ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причин неявки суд не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та докази надані сторонами в обґрунтування вимог та заперечень, дійшов висновку про те, що в задоволення позову необхідно відмовити з огляду на наступне.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.05.2000 р., виданого державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 7-820, та зареєстрованого КП «ХМБТІ» 01.06.2000 р. за № 1000, ОСОБА_1 є власником ? частини житлового будинку літ. «А-1» деревяного, обкладеного цеглою, жилою площею 31,3 кв.м., що знаходиться в м. Харкові по пров. Революції, 17, з надвірними будівлями: сарай літ. «Б», льох літ. «Г», убиральні літ. «Д», огорожі №3-5, трубчастого колодязю № 6.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.09.2008 р., виданого державним нотаріусом Восьмої Харківської нотаріальної контори ОСОБА_8, зареєстровано в реєстрі за № 3-2594, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ХМБТІ» за № 20299816 від 19.09.2008 р. ОСОБА_3 є власником 41/100 частин домоволодіння, що складається з житлового будинку літ. «А-1» з відповідною частиною прибудов, шлакоблочного, обкладеного цеглою, житловою площею 14,9 кв.м., житлового будинку літ. «Б-1» з відповідною частиною прибудов, цеглового, житловою площею 34,6 кв.м., що знаходиться в м. Харкові по пров. Революції, № 19, з відповідною частиною надвірних будівель: льох літ. «Е», вбиральня літ. «И», душ літ. «Л», огорожа №1-:-5, трубчастий колодязь № 6.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.01.2015 р. за № 32406963 співвласниками домоволодіння за адресою: м. Харків, пров. Революції, б. 19 є ОСОБА_4 59/100 частин та ОСОБА_3 41/100 частин.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 29.09.1973 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, на підтвердження чого Палацом одружень «Дзержинський» зроблено актовий запис № 5362 (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 322408 від 29 вересня 1973 року).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком записано ОСОБА_1, матірю ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 447675 від 23 жовтня 1974 року).

Після укладення 09.08.1997 року шлюбу ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінила прізвище на «Надьожкіна» (свідоцтво про шлюб серії І-ЖС № 295673 від 09.08.1997 року).

Відповідно до наявних в матеріалах справи заявки-замовлення №165 від 25.03.2011 р., витратної накладної № 165 від 31.03.2011 р., товарного чеку № 1025 від 06.05.2011 р., замовником послуг по придбанню та встановленню забору за адресою: м. Харків, пров. Революції, 17, зазначено ОСОБА_6

Як вбачається з заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 до Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області від 14.03.2014 року звертались з заявою про вчинений ОСОБА_10 злочин, який полягав, на їх думку, в здійсненні самовільного будівництва на території домоволодіння № 17 з боку домоволодіння № 19, яке полягало у зведенні споруди, яка вийшла з території домоволодіння № 19 на територію домоволодіння № 17 близько на 0,5 м. Окрім того, довкола самовільно збудованої споруди було створено паркан (огорожу), що ще збільшило площу, яку незаконно було зайнято.

Листом Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області за № 2497/1179 від 02.04.2014 року заявників було повідомлено про те, що з питань викладених у заяві рекомендовано звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.

Актом огляду КП «Благоустрій» від 17.07.2014 року у складі інженерів ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 встановлено, що ОСОБА_3 у відсутність ОСОБА_1 самовільно переніс частину єврозабору на територію земельної ділянки ОСОБА_1 на глибину до 0,8 м. на відстані 16,5 м. Тим самим вчинивши захоплення частини земельної ділянки домоволодіння № 17 (S=14 кв.м.).

Відповідно висновків судової земельно-технічної експертизи № 1867 від 30.06.2016 р., проведеної на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 10.02.2016 року, фактичний розмір земельної ділянки за адресою: м. Харків, пров. Революції, 17, у м. Харкові не відповідає технічній документації. Під час дослідження встановлено, що має місце порушення землекористування, зокрема порушення меж земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння № 17 по пров. Революції в м. Харкові, з боку домоволодіння № 19 по пров. Революції у м. Харкові, відповідно до правовстановлюючих документів. В дослідженні зазначено в чому полягає порушення землекористування. Вказано розміри та конфігурацію накладення. Фактичне розташування будівель, споруд та інших обєктів по пров. Революції № 17 та № 19 в м. Харкові відносно меж земельних ділянок не відповідає правовстановлюючим та технічним документам. В дослідженні зазначено в чому полягають невідповідності.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Приписами ч. 4 ст. 373 ЦК України встановлено, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження належності позивачам на праві власності або іншому речовому праві земельної ділянки по пров. Прохолодному (Революції) № 17.

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів, власником ? частини житлового будинку літ. «А-1» деревяного, обкладеного цеглою, жилою площею 31,3 кв.м., що знаходиться в м. Харкові по пров. Революції, 17, з надвірними будівлями: сарай літ. «Б», льох літ. «Г», убиральні літ. «Д», огорожі №3-5, трубчастого колодязю № 6 є ОСОБА_1

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5 застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копії технічних паспортів на домоволодіння № 17 та № 19 по пров. Прохолодному (Революції) в м. Харкові огорожа між вказаними домоволодіннями належить співвласникам домоволодіння № 19, тобто відповідачам по справі.

В судовому засідання встановлено, визнано та не заперечувалось сторонами по справі той факт, що існуюча огорожа між домоволодіннями № 17 та № 19 була встановлена позивачами самостійно.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачами дій, які б порушували межі земельних ділянок суду не надано. Акт огляду КП «Благоустрій» від 17.07.2014 року суд вважає таким, що не є належним доказом на підтвердження наявності вини в діях відповідачів щодо порушення меж земельної ділянки.

Позивачами не доведено факт заподіяння моральної шкоди та наявність вини відповідачів, не наведено міркувань з яких виходили позивачі, визначаючи розмір компенсації моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 15,16, 316, 317, 373, 386 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Ніколаєнко