Справа № 405/6252/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Плохотніченко Л.І.

за участю секретаря Шумейко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відповідач 1, ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» - відповідач -2, третя особа: приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з даним позовом до відповідачів, обґрунтувавши його тим, що з відповідачем 1 вона перебувала у шлюбі та відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.04.2011 року шлюб між ними розірвано, проте вона продовжує проживати у квартирі придбаній під час шлюбу.

16 серпня 2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачем -1 було укладено кредитний договір № 171/2007/Ж на отримання кредиту у сумі 80 000,00 доларів США, терміном до 16.08.2032 року.

Позивач вказала, що з метою забезпечення виконання договірних зобов`язань, між нею та відповідачами був укладений договір поруки № 171/2007/Ж/П-1.

З причини невиконання умов вказаного вище кредитного договору, рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда з неї та відповідача 1 на користь відповідача 2 було стягнено заборгованість у сумі 863 932,98 гривень та судові витрати в сумі 1820,00 грн.

Разом з тим, позивач зазначила, що лише при виселенні її з квартири разом з малолітніми дітьми, їй стало відомо про наявність договору іпотеки щодо квартири, в якій вона проживає разом з дітьми, про існування іпотечного договору їй відомо не було та згоду на укладання іпотечного договору вона не надавала.

З урахуванням вказаних обставин позивач з даним позовом звернулася до суду.

Позивач та представник позивача у судове засідання з`явилися, надали пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідач -1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі суду не надав.

Представник відповідача -2 у судове засідання з`явився, надав пояснення, згідно з якими позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, просив застосувати у спірних відносинах строк позовної давності, в судових дебатах присутнім не був.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.

З урахуванням вказаних вище обставин, вживаючи заходів щодо завершення розгляду справи у розумні строки суд ухвалив здійснити розгляд справи за даної явки.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.04.2011 року (а.с.21) у справі за позовом заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, позивач перебувала з відповідачем-1 у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2003 року. Цим же рішенням шлюб між позивачем та відповідачем -1 розірвано.

Згідно з укладеним між відповідачем 1 та відповідачем 2 16 серпня 2007 року кредитним договором № 171/2007/Ж, відповідач -1 отримав від відповідача -2 кредит у сумі 80 000,00 доларів СЩА, терміном до 16.08.2032 року.

Пунктом 1.5 кредитного договору № 171/2007/Ж передбачено, що в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобовязань щодо погашення Кредиту, сплати процентів за його користування, інших платежів передбачених цим Договором, а також можливих штрафних санкцій, Позичальник укладає з Банком у зазначені нижче строки Іпотечний договір квартири № 2, що знаходиться за адресою м. Кіровоград, вул. Дзержинського, будинок 29/6, загальною площею 70,00 метрів квадратних, яка складається з 3 кімнат, що була придбана Позичальником згідно Договору Купівлі продажу квартири з розстрочкою платежу № б/н, укладеного між ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_2 посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 Кіровоградського міського округу 16.08.2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 2459.

В якості забезпечення виконання Позичальником своїх Боргових зобовязань ОСОБА_3 в день укладання цього Договору укладає договір поруки з ОСОБА_1 (п. 1.6 кредитного договору № 171/2007/Ж)

Отже, на виконання взятих відповідачем-1 перед відповідачем -2 за вказаним вище кредитним договором зобовязань, між позивачем та відповідачами було укладено договір поруки від 16.08.2007 року № 171/2007/Ж/П-1, за яким позивач взяла на себе зобовязання щодо солідарної відповідальності перед відповідачем 2 за виконання відповідачем -1 зобовязань у повному обсязі за кредитним договором № 171/2007/Ж.

З причини невиконання відповідачем - 1 та позивачем, як поручителем, умов вказаного кредитного договору, відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.12.2011 року з позивача та відповідача 1 було солідарно стягнено на користь відповідача 2 заборгованість у сумі 863 932, 98 гривень та судові витрати.

Крім того встановлено, що перебуваючи в зареєстрованому з позивачем шлюбу, відповідач -1, укладаючи з відповідачем 2 кредитний договір № 171/2007/Ж від 16 серпня 2007 року, в цей же день - 16 серпня 2007 року, уклав з відповідачем 2 іпотечний договір, згідно з яким з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 171/2007/Ж від 16 серпня 2007 року, передав в іпотеку відповідачу -2 трикімнатну квартиру № 2, що у будинку під номером 29/6, розташовану по вул. Дзержинського у місті Кіровограді, загальною площею 70,0 кв. м.. та жилою площею 49, 7 кв. м., а тому, саме з цих підстав суд не погоджується з доводами позивача щодо того, що вона не знала про передачу відповідачем 1 в іпотеку квартиру № 2, що у будинку під номером 29/6, розташовану по вул. Дзержинського у місті Кіровограді, оскільки згідно з п. 1.4 підписаного нею договору поруки від 16.08.2007 року № 171/2007/Ж/П-1 позивач засвідчила, що вона ознайомлена зі змістом Кредитного договору, і заперечень щодо нього не мала.

Крім того, відповідно до пояснень наданих позивачкою у судовому засіданні від 21.09.2016 року, позивачка пояснила, що вона знала про те, що відповідач 1 бере кредит для купівлі квартири та усвідомлювала, що вона бере на себе певні зобовязання за договором поруки (п.1.4), в якому відображено посилання на кредитний договір № 171/2007/Ж від 16 серпня 2007 року, який містить відомості про те, що в день укладання кредитного договору відповідач -1 укладає з відповідачем-2 іпотечний договір квартири квартиру № 2, що у будинку під номером 29/6, розташовану по вул. Дзержинського у місті Кіровограді (п.1.5).

Згідно зі ст. 578 ЦК України майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників.

Разом з тим, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 07.10.2015 року, справа № 1622 цс15, відсутність такої згоди не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним.

Пунктом 6 ст. 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України та частини 2 ст. 65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він дії за згодою другого з подружжя. Отже, зясувавши обставини справи суд не вбачає підстав вважати, що при укладанні з відповідачем-2 договору іпотеки квартири № 2, що знаходиться за адресою м. Кіровоград, вул. Дзержинського, будинок 29/6, загальною площею 70,00 метрів квадратних, яка складається з 3 кімнат, відповідач -2 діяв недобросовісно, а позивач була позбавлена можливості знати про передачу відповідачем -1 в іпотеку зазначеної вище квартири.

Таким чином, зясувавши всі обставини справи суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову по суті.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 та 4 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового .

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57 60, 212 -215, 218 ЦПК України

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3», третя особа: приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко