Справа № 640/3517/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарях - Мельник С.М., Томіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Абдулвахід Аль-Саєді до ПП «С-АУРУМ», треті особи: ОСОБА_2, ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ПП «С-АУРУМ» вартість завданого позивачеві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 17.10.2015 р. на вул. Білгородське шосе в м. Харкові, матеріального збитку в сумі 83303,21 грн., та сплачені за проведення оцінки вартості матеріального збитку грошові кошти в розмірі 1500 грн., а також 5000 грн. відшкодування моральної шкоди та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17.10.2015 р. о 19.50 год. на вул. Білгородське шосе в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю позивача, який керував автомобілем марки «ВМW-330D» д.н.з. HZD 298, та водія автобуса ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_1, що належить відповідачу ПП «С-АУРУМ». Позивач вважає, що водій ОСОБА_2 порушив вимоги Правил дорожнього руху, здійснивши обгін тролейбуса шляхом перетину подвійної суцільної смуги, що забороняється, тим самим призвів до створення аварійної обстановки. Позивач встигнув відреагувати на виїзд автобуса під керуванням ОСОБА_2 на зустрічну смугу (по якій рухався позивач) та з метою уникнення лобового зіткнення з автобусом здійснив екстрене гальмування на маневр праворуч. Зіткнення з автобусом вдалось вникнути, проте автомобіль позивача занесло, він втратив щеплення з дорогою і на великій швидкості автомобіль викинуло на зустрічну смугу руху, а потім на ґрунтове узбіччя. Спочатку трапився потужний удар колесами автомобіля об бордюр, а потім днища автомобіля об землю. Внаслідок ударів автомобіль позивача зазнав значних пошкоджень та самостійно рухатись не міг, тому на місце ДТП довелось викликати евакуатор. Водій автобуса ОСОБА_2 продовжив рух далі. Проте, очевидець подій ОСОБА_3 на своєму автомобілі наздогнав автобус та змусив водія ОСОБА_2 повернутися на місце пригоди. Оскільки ОСОБА_2 розумів, що грубо порушив ПДР і до нього може бути застосовано адміністративне покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, став наполягати на тому, щоб сторони самостійно врегулювали ситуацію без залучення поліції і уклали Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). Позивач погано розумів нюанси законодавства в частині укладення учасниками ДТП Європротоколу, тому після обіцянки ОСОБА_2 відшкодувати збитки, пішов на зустріч ОСОБА_2 та приступив до укладання Європротоколу. Сторони дійшли спільного висновку про те, що винним у вчинені вищезазначеного ДТП визнається водій автобуса БАЗ А 079.14 ОСОБА_2, адже він порушив Правила дорожнього руху, що призвело до аварійно-небезпечної обстановки та дорожньо-транспортної пригоди. Також ОСОБА_2 надав розписку від 17.10.2015 р., в якій вказав, що працює водієм на ПП «С-АУРУМ» і зобовязався відновити пошкодження, завдані автомобілю позивача або відшкодувати суму ремонту автомобіля. Після того як сторони закінчили укладання Повідомлення про ДТП (Європротокол), приїхав евакуатор і учасник покинули місце ДТП. Позивач звернувся до ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», яка відповідно до Полісу АІ 7778882 страхувала цивільно-правову відповідальність автобуса БАЗ А 079.14 д.н.з. НОМЕР_2, але виплати компенсації за завдані внаслідок ДТП збитки позивач не отримав, оскільки Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 17.10.2015 р. юридичної сили для Страхової компанії не має, оскільки водії учасники ДТП не виконали вимоги Закону в частині оформлення Повідомлення про ДТП та не мали права його складати, оскільки на момент ДТП автомобіль позивача марки «ВМW-330D» д.н.з. HZD 298 не був забезпечений. Позивач та водій ОСОБА_2 погодили між собою, що ремонт автомобіля буде здійснювати позивач, а ОСОБА_2 потім поверне йому суму, витрачену на ремонт автомобіля в повному обсязі. Оскільки ремонт в офіційних сервісних центрах становитиме, як мінімум, вдвічі більшу суму, ніж ремонт в не сертифікованих СТО, ремонт автомобіля позивач здійснював у різних ремонтних станціях, щоб зекономити на вартості робіт, а запчастини до автомобіля дістав із-за кордону самостійно. Для визначення розміру компенсації за ремонт автомобіля та купівлю запчастин на нього, які були ушкоджені внаслідок ДТП, був залучений спеціаліст СОД ОСОБА_4, який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача. Спеціаліст ОСОБА_4 дійшов висновку, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля ВМW-330D д.н.з. HZD 298, пошкодженого у ДТП, на 17.02.2016 р. становить 83303 грн. 21 коп.; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВМW-330D д.н.з. HZD 298, пошкодженого у ДТП, на 17.02.2016 р. становить 83303 грн. 21 коп. На момент ДТП водій ОСОБА_2 перебував в трудових відносинах з відповідачем ПП «С-АУРУМ», який володіє транспортним засобом марки БАЗ А 079.14 д.н.з. НОМЕР_2, та керував транспортним засобом у звязку з виконанням своїх трудових обовязків, тому обовязок по відшкодуванню шкоди покладається на власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія. Крім того, позивачу було спричинено моральну шкоду, що полягає у психічних переживаннях, які він зазнав під час пошкодження автомобіля з вини ОСОБА_2 під час ДТП та у звязку з обставинами, які виникли після ДТП, а саме невиплатою позивачеві завданої майнової шкоди винуватцем, що позбавило його можливості тривалий час їздити на автомобілі та понесло за собою непередбачувані витрати, спричинивши значні незручності. Тому користуючись правом на відшкодування моральної шкоди, позивач просить стягнути з відповідача 5000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 Абдулвахід Аль-Саєді допитаний в якості свідка, пояснив, що 17.10.2015 р. він на автомобілі ВМW-330D д.н.з. HZD 298 рухався по вул. Білгородське шосе в м. Харкові зі швидкістю 90-95 км/год. Йому на зустріч на його полосу руху виїхав автобус. Позивач почав гальмувати, взяв ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху, а потім на узбіччя. Автобус з місця пригоди уїхав, проте його догнав та повернув на місце події чоловік на імя ОСОБА_3. Водій автобуса плакав, визнавав свою вину, обіцяв відшкодувати шкоду та заплатити за ремонт автомобіля позивача, написав розписку. Порадили заповнити Європротокол. Поліція приїжджала на місце ДТП, але ніяких документів не складала, оскільки учасники погодились скласти Європротокол. Коли позивач звернувся до відповідача ПП «С-АУРУМ», там підтвердили, що ОСОБА_2 у них працює, дали документи для страхової компанії. Проте, страхова компанія відмовилась відшкодовувати шкоду, оскільки позивач не мав страхового полісу. Європротокол заповнювали в офісі ПП «С-АУРУМ» через тиждень після ДТП за відсутності водія ОСОБА_2 Підписав Європротокол позивач та представник ПП «С-АУРУМ». Письмових доказів, підтверджуючих пошкодження автомобіля позивача не має. Огляд автомобіля спеціалістом, який визначав розмір завданої шкоди, проводився вже після його ремонту. До ремонту автомобіль не оглядався, оскільки позивач довіряв ОСОБА_2, який обіцяв відшкодувати кошти, витрачені на ремонт автомобіля.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили позовні вимог задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ПП «С-АУРУМ» в судовому засіданні позов не визнала, вважає, що позивачем не доведено причинного звязку між діями водія ОСОБА_2 та подією ДТП. Наполягає на тому, що ОСОБА_2 не створював своїми діями небезпеки для руху автомобіля позивача, оскільки виїхав на зустрічну смугу тільки на 10 см, що не завдавало перешкод для руху автомобіля позивача. Позивач же в порушення вимог п.12.3. ПДР України рухався з перевищенням швидкості, не контролював дорожню обстановку, внаслідок чого відбулось занос автомобіля, виїзд на зустрічну смугу руху з подальшим виїздом за її межі. На думку представника відповідача з технічної точки зору позивач мав можливості уникнути зїзду з дороги в кювет при дотриманні встановленого законом швидкісного режиму. Крім того, цивільно-правова відповідальність ПП «С-АУРУМ» застрахована згідно полісу обовязково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АІ/7778882 страховиком ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія». Вимоги потерпілого у розмірі 50000 грн. відшкодовуються страховиком і провини підприємства не має в тому, що водії відмовилися від належного оформлення матеріалів на місці події. Також вважає, що позивач не довів належними доказами розмір завданої йому внаслідок ДТП шкоди, оскільки технічний огляд автомобіля не проводився; перелік пошкоджень, які враховувались спеціалістом при визначенні розміру збитку, викладений позивачем і не підтверджується іншими джерелами. Враховуючи викладене, вважає, позовні вимоги безпідставними та в задоволенні позову просить відмовити.

В судовому засіданні третя особа водій ОСОБА_2 вважав позов необґрунтованим та пояснив, що 17.10.2015 р. він на автобусі рухався по вул. Білгородське шосе в м. Харкові зі швидкістю 50-60 км/год. Попереду по середині дороги рухався тролейбус. Включив лівий поворот та почав випереджати тролейбус. Коли майже закінчив маневр обгону, у зустрічному напрямку побачив автомобіль, який рухався по лівій стороні дороги на великій швидкості. Автомобіль мав можливість прийняти вправо, щоб розїхатись, але почав гальмувати. Автомобіль почало крутити на дорозі та із-за великої швидкості викинуло на узбіччя. ОСОБА_2 вважає, що він не винен в ДТП, оскільки не створював аварійної ситуації. Обігнав тролейбус на поїхав далі, але його догнали і ОСОБА_2 повернувся назад на місце події, де на узбіччі побачив автомобіль БВМ. Підїхали працівники поліції, сказали, що поставлять автомобіль БМВ на штраф майданчик для визначення його технічного стану та вартості пошкоджень. Чому поліція не склала матеріали за фактом ДТП йому не відомо. Також підїхали друзі позивача і стали пропонувати підписати Європротокол. Хтось казав, що заберуть у ОСОБА_2 водійське посвідчення. ОСОБА_2 злякався, що залишиться без роботи, а його сімя без коштів, тому погодився підписати Європротокол і написав розписку про відшкодування збитків, хоча не мав такого наміру. Європротокол він не складав і не підписував.

В судовому засіданні представник третьої особи ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» вважала, що позов задоволенню не підлягає, оскільки не доведена вина водія ОСОБА_2 в скоєнні ДТП, так як не доведений причинний звязком між діями ОСОБА_2 з подією ДТП. Також вважають, що позивачем не доведено розмір шкоди, завданої йому внаслідок ДТП, оскільки відсутні докази, які підтверджуючі перелік пошкоджень, отриманих автомобілем позивача в наслідок ДТП.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представників, представників відповідача ПП «С-АУРУМ» та третьої особи ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», третю особу ОСОБА_2, свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

17 жовтня 2015 року о 19.50 год. по вул. Білгородське шосе в м. Харкові зі швидкістю 50-60 км/год рухався транспортний засіб марки «БАЗ А 079.14» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який для обгону тролейбуса, що рухався в попутному напрямку, здійснив виїзд через подвійну суцільну смугу дорожнього полотна на зустрічну полосу руху. В зустрічному напрямку зі швидкістю 90-95 км/год рухався автомобіль марки «ВМW-330D» д.н.з. HZD 298 під керуванням позивача. Побачивши транспортний засіб марки «БАЗ А 079.14» д.н.з. НОМЕР_2, позивач почав гальмувати та маневрувати, внаслідок чого його автомобіль марки «ВМW-330D» переткнув зустрічну смугу та виїхав на узбіччя, отримавши механічні ушкодження.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов'язок відшкодувати завдану шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок. Потерпілий зобовязаний подати докази, що підтверджують факт дорожньо-транспортної пригоди та завдання шкоди, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Для виникнення обовязку по відшкодуванню відповідачем шкоди, завданої позивачу внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, позивачу необхідно надати докази, підтверджуючі, що водій ОСОБА_2 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебувають в причинному звязку з настанням даної дорожньо-транспортна пригоди, та мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України. В той же час позивачу слід довести, що в його діях відсутня невідповідність вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебувають в причинному звязку з настанням даної дорожньо-транспортній пригоди і в дорожній ситуації, що сталась, що позивач не мав технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України.

В ході судового розгляду справи позивачем та його представниками не доведено, що вищезазначена дорожньо-транспортна пригода сталася в звязку з порушенням водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебувають в причинному звязку з настанням даної дорожньо-транспортна пригоди, а також не доведено, що водій ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України.

Крім того, суду не надано належних та допустимих доказів, підтверджуючих той факт, що в діях позивача відсутня невідповідність вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебувають в причинному звязку з настанням даної дорожньо-транспортній пригоди і в дорожній ситуації, що склалася, позивач не мав технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України.

Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Розмір шкоди, завданої в наслідок пошкодження автомобіля при дорожньо-транспортній пригоді, встановлюється шляхом проведення автотоварознавчої експертизи.

В обґрунтування позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 83303,21 грн. позивач надав висновок спеціаліста №4/02-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 17.02.2016 р., виконаний СОД ОСОБА_4

Проте, вищезазначений висновок спеціаліста №4/02-ТЗ не визнається судом належним та допустимим доказом, підтверджуючим розмір шкоди, завданої позивачу в наслідок пошкодження його автомобіля при вищезазначеній дорожньо-транспортній пригоді, враховуючи те, що до СОД ОСОБА_4 позивач звернувся вже після ремонту автомобіля, субєктом оціночної діяльності технічний огляд пошкодженого автомобіля до ремонту не проводився, перелік пошкоджень встановлено зі слів позивача та за відсутності відомостей про те, чи потрапляв раніше автомобіль позивача в ДТП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем та його представниками не доведено належними та допустимими доказами той факт, що завдана в наслідок ДТП позивачу матеріальна шкода становить 83303,21 грн.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Позивачем не доведено, що моральна шкода завдана йому неправомірними діями відповідача та наявність вини відповідача в завданні позивачу моральної шкоди.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Позивачем не надано доказів, підтверджуючих обґрунтованість його позовних вимог, не доведено обовязок відповідача відшкодувати позивачу завдану в наслідок ДТП шкоду, а також доказів, підтверджуючих розмір завданої позивачу матеріальної шкоди та факт завдання позивачу моральної шкоди в наслідок неправомірних дій відповідача, тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Абдулвахід Аль-Саєді в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Абдулвахід Аль-Саєді до ПП «С-АУРУМ», треті особи: ОСОБА_2, ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ