Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3651/16-ц
У Х В А Л А

24 жовтня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчик Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу Приватного підприємства Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» до Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про стягнення виконавчого збору, -

встановив:

ГРК «Апельсин» звернувся в суд із скаргою до Відділу примусового виконання рішень департаменті державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 серпня 2016 року до участі справі, в якості заінтересованої особи було залучене ПАТ «Дельта банк».

Скаргу обґрунтовує тим, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 від 17 липня 2015 року у виконавчому проваджені № 47858309 було стягнуто з ПП Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» виконавчий збір у розмірі 7067099 грн. 35 коп.

Вважає постанову державного виконавця неправомірною, та такою що підлягає до скасування, виходячи з наступного.

Так, постановою від 15 червня 2015 року відкрите виконавче провадження №47858309 з виконання виконавчого листа №2/711/34/15 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 5 травня 2015 року про стягнення солідарно з ПП Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта-Банк» заборгованість за кредитним договором № 49.8.2/38/2007-КЛТ від 23 серпня 2007 року у розмірі 70670993 грн. 54 коп.

Виконавчий лист було видано на виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2015 року, що було залишене без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2015 року.

Постанову про відкриття виконавчого провадження була отримана боржником лише 8 липня 2015 року, про що свідчить штриховий ідентифікатор: 463, що зазначений на конверті та роздруківка з інтернет сервісу відстеження поштових відправлень Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта

Таким чином, відповідачем надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження з порушенням строків, передбачених ч.2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин).

14 травня 2015 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зупинено виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2015 року та ухвали апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2015 року до закінчення касаційного провадження.

15 липня 2015 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасована ухвала апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2015 року та рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2015 року, а справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

За ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 11 серпня 2015 року по даній цивільній справ відкрито апеляційне провадження.

17 липня 29015 року у виконавчому проваджені ВП №47858309 була винесена постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 7067099 грн. 35 коп.

3 серпня 2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 прийнято постанову про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/711/34/15 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 5 травня 2015 року про стягнення солідарно з ПП Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта-Банк» заборгованість за кредитним договором № 49.8.2/38/2007-КЛТ від 23 серпня 2007 року у розмірі 70670993 грн. 54 коп.

7 серпня 2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 прийнято постанову про повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, якою виконавчий лист №2/711/34/15, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси 5 травня 2015 року про стягнення солідарно з ПП Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта-Банк» заборгованість за кредитним договором № 49.8.2/38/2007-КЛТ від 23 серпня 2007 року у розмірі 70670993 грн. 54 коп. повернутий до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Державним виконавцем було безпідставно та незаконно прийнято оскаржувану постанову про стягнення судового збору у виконавчому провадженні, яке мало бути закінчене у звязку з скасуванням судового рішення на підставі якого було видано виконавчий лист. Крім цього державним виконавцем не було вчинено жодної дії направленої на примусове виконання виконавчого листа.

Просить суд поновити процесуальний строк на подачу скарги про скасування постанови про стягнення виконавчого збору та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України ОСОБА_1 від 17 липня 2015 року у виконавчому провадженні №47858309 про стягнення з ПП Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» виконавчого збору.

В судовому засіданні представник ПП Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» ОСОБА_5 скаргу підтримав, в подальшому через канцелярію суду надав заяву, в якій скаргу просив розглянути у його відсутності.

Представник відділу примусового виконання рішень департаменті державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надав заперечення, в яких проти задоволення скарги заперечував. В подальшому через канцелярію Придніпровського районного суду м. Черкаси надіслав заяву, в якій справу просив розглянути без участі представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Представник ПАТ «Дельта банк» в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка виникла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 124 Конституції України всі судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 2 цього Закону (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Статтею 1 названого Закону (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 від 15 червня 2015 року відкрите виконавче провадження №47858309 з виконання виконавчого листа №2/711/34/15 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 5 травня 2015 року про стягнення солідарно з ПП Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта-Банк» заборгованість за кредитним договором № 49.8.2/38/2007-КЛТ від 23 серпня 2007 року у розмірі 70670993 грн. 54 коп.

У вказаній постанові зазначене право боржника самостійно виконати рішення суду у семиденний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Вказана постанова була направлена на адресу ПП Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» 16 червня 2015 року, що підтверджується листом №47858309/2.-29/12.

Разом з тим, в матеріалах виконавчого провадження, копії яких були надані в судовому засіданні відсутні докази того, що вказана постанова була отримана представником ПП Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону.

У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, встановленому статтею 32 цього Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Отже, початок перебігу строку для добровільного виконання рішення, визначається датою винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, але ставиться в залежність від наявності у державного виконавця обовязку пересвідчитися в отриманні боржником відповідної постанови та забезпечення реалізації права боржника на виконання рішення у добровільний строк.

14 травня 2015 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зупинено виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2015 року та ухвали апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2015 року до закінчення касаційного провадження.

9 липня 2015 року ПП ГРК «Апельсин», у строк для добровільного виконання рішення на адресу державного виконавця направлено заяву від 8 липня 2015 року вих. № 88/01 про зупинення виконавчого провадження ВП № 47858309, що підтверджується описом вкладення у цінний лист про поштове відправлення рекомендованого листа від 8 липня 2015 року.

Таким чином, боржник у строк, передбачений для добровільного виконання рішення, у відповідності з вимогами п.п. 4,6 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), виконав свій обов'язок щодо письмового повідомлення державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, внаслідок чого мав всі підстави вважати, що виконавче провадження буде вчасно зупинено і жодних заходів примусового виконання рішення зі стягненням виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій проведено не буде.

Тобто, на момент надходження до Відділу примусового виконання рішень департаменті державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяви про зупинення виконавчого провадження від 8 липня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 14 травня 2015 року вже існували обставини, що зумовлювали обов'язкове зупинення виконавчого провадження.

Вказана заява про зупинення виконавчого провадження була зареєстрована у відділі примусового виконання рішень лише 27 липня 2016 року.

Разом з тим, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 від 17 липня 2015 року у виконавчому проваджені № 47858309 було стягнуто з ПП Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» виконавчий збір у розмірі 7067099 грн. 35 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 і 38 цього Закону, яка затверджується начальником або заступником начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець. Постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1-17 частини першої статті 37 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про такі обставини, а з підстави, передбаченої пунктом 18 частини першої статті 37 цього Закону, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Копія постанови надсилається сторонам у триденний строк.

3 серпня 2015 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 від 15 червня 2015 року зупинене виконавче провадження №47858309 з виконання виконавчого листа №2/711/34/15 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 5 травня 2015 року про стягнення солідарно з ПП Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта-Банк» заборгованість за кредитним договором № 49.8.2/38/2007-КЛТ від 23 серпня 2007 року у розмірі 70670993 грн. 54 коп.

Таким чином, рішення про зупинення виконавчого провадження та винесення відповідної постанови було прийнято з порушенням строків, встановлених ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), передбачено порядок стягнення виконавчого збору, а саме: у разі невиконання рішення майнового характеру у строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувану за виконавчим документом. Постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше ніж наступного дня після її винесення надсилається боржнику і може бути оскаржена до суду в 10-денний строк.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено що, у разі закінчення виконавчого провадження у звязку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір повертається боржникові.

15 липня 2015 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасована ухвала апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2015 року та рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2015 року, а справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що заходами примусового виконання рішення є 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Таким чином, оскільки під час зупинення виконавчого провадження жодні заходи примусового виконання рішення не провадяться, а стягнення виконавчого збору відповідно до положень закону, який діяв під час прийняття рішення про зупинення та винесення відповідної постанови, було постановлено у пряму залежність від фактичного стягнення коштів з боржника, проведеного шляхом застосування заходів примусового виконання, то у відповідача не було правових підстав стягувати виконавчий збір та виносити таку постанову у період зупинення виконавчого провадження.

Викладене повністю узгоджується з правою позицією ВСУ, висловленою у справі № 6-785цс15, згідно якої положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Окрім того, положеннями частини третьої статті 27 зазначеного закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Що стосується поновлення процесуального строку для подачі скарги, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 березня 2016 року закрите провадження в адміністративні справі за позовом ПП ГРК «Апельсин» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови від 17 липня 2015 року у ВП №47858309 про стягнення виконавчого збору.

В ухвалі суд послався на те, що оскільки позивач є боржником у виконавчому провадженні, в межах якого винесено постанову про стягнення з нього виконавчого збору, а також беручи до уваги, що спірні правовідносини виникли у межах виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси, суд дійшов висновку, що даний позов не підсудний Окружному адміністративному суду м. Києва, а повинен розглядатись за правилами цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.

Отримавши вказану ухвалу, 15 квітня 2014 року ПП ГРК «Апельсин» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із скаргою до Відділу примусового виконання рішень департаменті державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Враховуючи те, що строк звернення до суду пропущено скаржником з поважних причин, суд вважає, що він підлягає поновленню.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення скарги.

На підставі наведеного, ст.ст.386,387 ЦПК України,-

вирішив:

Поновити Приватному підприємству Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» процесуальний строк на подачу скарги про скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Скаргу Приватного підприємства Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» до Відділу примусового виконання рішень департаменті державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про стягнення виконавчого збору задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України ОСОБА_1 від 17 липня 2015 року у виконавчому провадженні №47858309 про стягнення з Приватного підприємства Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» виконавчого збору.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі в 5 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Головуючий:

Повний текст ухвали суду виготовлено 27 жовтня 2016 року.

Головуючий: ОСОБА_6