Справа № 202/3858/16-ц
Провадження № 2/0202/2062/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 жовтня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Фісун К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 міської ради, третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2016 року в якості співвідповідача була залучена ОСОБА_2. В ході розгляду справи позивач подав клопотання про заміну неналежного відповідача, а саме ОСОБА_3 міську раду на ОСОБА_2, яке суд задовольнив.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 5 жовтня 2011 року померла його мати ОСОБА_4. Після смерті матері відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 (ОСОБА_3).

18 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з чим державним нотаріусом заведено Спадкову справу № 309/2016. Будь-які інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Проте, постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 18.05.2016 р. в отриманні зазначеного Свідоцтва позивачу відмовлено за відсутністю факту прийняття спадщини.

Позивач вважає, що відмова нотаріуса у видачі Свідоцтва не позбавляє його права доведення факту прийняття спадщини в судовому порядку.

Вказав, що на час смерті своєї матері він постійно проживав з нею за місцем своєї реєстрації за адресою: м. Дніпро (ОСОБА_3) проспект Слобожанський (ім. Газети «Правда») АДРЕСА_2.

Згідно Лікарського свідоцтва про смерть № 337 від 06.10.2011 р., виданого поліклінічним відділенням Шостої клінічної лікарні м. Дніпропетровська, смерть спадкодавця ОСОБА_4 настала в квартирі АДРЕСА_3Правда» у м. Дніпро.

Вказав, що факт постійного проживання спадкодавця зі спадкоємцем на день відкриття спадщини може бути доказаний показами свідків.

Просив суд: встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстровий номер картки платника податків НОМЕР_1, спадщини після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла 5 жовтня 2011 року, визнавши його таким, що прийняв спадщину.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради у попередньому судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядаються судом в порядку окремого провадження.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. Про час і місце слухання справи повідомлялася згідно правил ст. 76 ЦПК України.

Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори м. Дніпропетровська у судове засідання не зявився. Відповідно до листа просили розглядати справи у їх відсутність у зв'язку з неможливістю направити представника до суду внаслідок великої завантаженості по роботі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача ОСОБА_3 міської ради в попередньому судовому засіданні, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 5 жовтня 2011 року померла ОСОБА_4 (а. с. 7), яка була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 12АДРЕСА_4. ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження (повторним) серії І-КИ № 464102 від 05 листопада 2013 року (а. с. 8).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 15.08.1997 року, завіреного державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 2-8059, а також, Реєстраційного посвідчення від 05.12.1997 р., виданого ОСОБА_3 міжміським бюро технічної інвентаризації, записаного в реєстрову книгу №311п за реєстровим номером 21, квартира АДРЕСА_5 належить ОСОБА_4 на праві приватної власності (а. с. 10-11, 12).

Згідно довідки КЖЕП від 15.02.2016 року за №569 ОСОБА_4 була зареєстрована на день смерті одна за адресою : м. Дніпропетровськ, ОСОБА_7АДРЕСА_6. Згідно спадкової справи № 309/2016, заведеної Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 18.05.2016 року після смерті ОСОБА_4, яка померла 05.10.2011 року, із заявами про прийняття спадщини звернулися: ОСОБА_1 син померлої та ОСОБА_2 донька померлої. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а. с. 37-48).

Згідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.05.2016 року державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_4, у звязку з тим, що у спадкоємця відсутній факт прийняття спадщини. Встановлено, що протягом встановленого в законодавстві строку ОСОБА_1 спадщину не прийняв - заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав, зі спадкоємцем на день смерті зареєстрованим не був. Зазначено що відповідно до вимог ст.1272 ЦК України спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, має право звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини або про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті (а. с. 45).

Згідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 15.07.2016 року державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 відмовлено ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_4, у звязку з тим, що у спадкоємця відсутній факт прийняття спадщини. Встановлено, що протягом встановленого в законодавстві строку ОСОБА_2 спадщину не прийняла - заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала, зі спадкоємцем на день смерті зареєстрованою не була (а. с. 48).

Позивач вважає себе таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки він постійно проживав разом з померлою на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від прийняття спадщини.

У силу ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до довідки від 23.05.2016 року, виданої КЗ "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9", а також акта про проживання від 24.05.2016 року, посвідченими начальником Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району м. Дніпропетровська,ОСОБА_4Ф та позивач проживали разом за адресою: м. Дніпро, пр. ім. Газети «Правда» АДРЕСА_7 до її смерті. Згідно Лікарського свідоцтва про смерть № 337 від 06.10.2011 р., виданого поліклінічним відділенням Шостої клінічної лікарні м. Дніпропетровська, смерть спадкодавця ОСОБА_4 настала в квартирі АДРЕСА_3Правда» у м. Дніпро.

Суд не може взяти до уваги довідки КЗ "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9" та Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району м. Дніпропетровська,лікарське свідоцтво про смерть № 337 від 06.10.2011 р (а. с. 14-16), оскільки даними доказами підтверджувався факт, який не є предметом позову.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом взято до уваги, те, що Цивільним Кодексом України визначено два способи прийняття спадщини: подання заяви нотаріусу ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України) та визнання окремих категорій спадкоємців, перелічених у частинах 3 та 4 статті 1268 ЦК України, такими що прийняли спадщину, перелік способів прийняття спадщини, визначений ЦК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, тому виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності, та беручи до уваги, що діючим законодавством не передбачено прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог та вимушений в позові відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в задоволені позовних вимог, то судові витрати не розподіляються.

Керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування», від 30.05.2008 року № 7, ст. ст. 15, 16,1216,1217, 1258, 1261, 1268 України, ст. ст. 3, 7, 11, 15, 60, 61, 88, 212-215, 256, 257 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар