Провадження № 2/127/4703/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря Тонкопій Ю.І.,

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на ? частину будинковолодіння,

В С Т А Н О В И В:

30.06.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 та уточнивши в судовому засіданні 27.09.2016 року свої вимоги просив визнати недійним свідоцтво про право на спадщину після померлої ОСОБА_6, що видне відповідачу ОСОБА_3 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В., просив також визнати за позивачем та відповідачем ОСОБА_3 право власності на ? частку житлового будинку за АДРЕСА_1 за кожним, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6

Свій позов мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача та відповідачів - ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері були ОСОБА_5, - син померлої, ОСОБА_1 - син померлої, ОСОБА_3 - дочка померлої. За життя спадкодавець ОСОБА_6 являлась власником будинковолодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1, в якому вона проживала по день смерті разом з позивачем, який там же був і зареєстрований з 06.11.1999 року. Як зазначає позивач, на момент смерті спадкодавця, він був спадкоємцем, який був зареєстрований та фактично проживав за адресою АДРЕСА_1. Проживаючи разом зі спадкодавцем в момент смерті, та продовжуючи мешкати в спірному будинку і понині, позивач вступив в управління та володіння спірним будинком і всім іншим майном, тобто вказує, що фактично прийняв спадщину. В травні 2016 року позивач дізнався, що його сестра ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на весь будинок та наразі бажає його реалізувати. Звернувшись до нотаріуса, яка видала відповідачу ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину позивач дізнався, що ОСОБА_3, при отриманні оспорюваного свідоцтва, нотаріусу заявлено про відсутність інших спадкоємців, чим нотаріуса введено в оману та додано до спадкової справи документи, які не відповідають дійсності, що в свою чергу обумовило отримання відповідачем ОСОБА_3 незаконного свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно спадкодавця. Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_3 приховала від нотаріуса ту обставину, що позивач прийняв спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном та є таким же спадкоємцем, як і відповідач ОСОБА_3

Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з наведеним вище позовом до відповідачів.

Ухвалою суду від 27 вересня 2016 року до участі у справі за клопотанням представника позивача в якості співвідповідача залучено ОСОБА_5 - який також є сином спадкодавця, а отже є спадкоємцем першої черги. /а.с. 57/.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 змінені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з тих же підстав, що наведено у позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав, не заперечував проти визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, щодо майна померлої ОСОБА_6, що видано на ім'я ОСОБА_3 та визнання за позивачем та відповідачем ОСОБА_3 права власності за кожним на ? ідеальну частку спірного будинковолодіння, по АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечував.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, дослідивши матеріали цивільної справи, засвідчену копію спадкової справи № 17/2016 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6, оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_3 (уроджена ОСОБА_3. ) є повнорідними братом та сестрою, які народжені ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно (а.с. 14, 66).

Відповідач ОСОБА_3 змінила своє прізвище з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» 13.12.1997 року при реєстрації шлюбу з ОСОБА_9 (а.с.67).

Відповідно до договору купівлі - продажу від 30 серпня 1999 року, що посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. реєстровий № 1790, та зареєстровано в Вінницькому обласному об'єднаному БТІ, реєстрова книга № 126, за № 20160, ОСОБА_6 набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 74-75).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 - померла, що вбачається з копії свідоцтва про смерть НОМЕР_3, від 20.09.2001 року (а.с. 65).

Як вбачається з копії паспорту позивача по справі НОМЕР_5, та довідки квартального комітету Малі Хутори «Центр» № 604 від 31.05.2016 року останній з 06.11.1999 року зареєстрований та проживає постійно з дня реєстрації та по день видачі довідки за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 12, 15).

З довідки квартального комітету Малі Хутори «Центр» № 606 від 31.05.2016 року вбачається, що спадкодавець ОСОБА_6 на день смерті проживала за адресою АДРЕСА_1 разом зі своїм сином ОСОБА_1 з дня прописки останнього. (а.с. 17).

Як вбачається з копії паспорту відповідача ОСОБА_3 НОМЕР_4, та довідок квартального комітету Малі Хутори «Центр» № 410 від 31.03.2016 року та від 31.05.2016 року № 605 остання з 28.09.1999 року зареєстрована та станом на час смерті ОСОБА_6 постійно проживала зі спадкодавцем за адресою АДРЕСА_1, не проживає за вказаною адресою більше 2 - х років. (а.с. 16, 64, 73).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи ОСОБА_6 заповіту за життя не залишила, а тому спадкоємці за законом мають право на спадкування на загальних підставах. (а.с. 63 - 86).

Враховуючи те, що відкриття спадщини щодо майна померлої ОСОБА_6 відбулось ІНФОРМАЦІЯ_3 у спірних правовідносинах до застосування підлягає ЦК Української РСР, який був чинним станом на час відкриття спадщини та в редакції статей матеріального закону станом на 30.10.1999 року.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визначено наступне: «Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Сукупністю досліджених в судовому засіданні описаних вище доказів доведено, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 (час відкриття спадщини), як позивач по справі ОСОБА_1 так і відповідач по справі ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 та вони фактично вступили в управління та володіння спадковим майном (шляхом проживання у ньому, його обслуговування, шляхом проведення ремонтів, сплати комунальних платежів за утримання майна, тощо), а тому як позивач так і відповідач ОСОБА_3 є такими, що прийняли спадщину в рівних частках та згідно вимог ст. 548 ЦК УРСР ця спадщина належить їм з моменту відкриття спадщини.

Вказані обставини не заперечуються сторонами по справі, а тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Разом з тим, 10.05.2016 року ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В. з заявою про прийняття спадщини, в якій повідомила, що спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_6 та яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1, вона прийняла. Одночасно в заяві зазначила, що крім неї інших спадкоємців, передбачених законом, пережилого чоловіка у померлої немає (а.с. 63).

10.05.2016 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В. за реєстровим № 916, ОСОБА_3 видано свідоцтвом про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_6, а саме на цілий житловий будинок за АДРЕСА_1, яким посвідчено право власності відповідача ОСОБА_3 на спірний житловий будинок (а.с. 85). Інформація щодо реєстрації видачі Свідоцтва про право на спадщину внесена до Спадкового реєстру, що підтверджується витягом із зазначеного реєстру від 10 травня 2016 року № 43798751 (а. с. 86).

Як зазначалось вище, відповідач ОСОБА_3 подаючи заяву до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, як такій, що фактично прийняла спадщину, вказала про відсутність спадкоємців, які мають право на спадщину, як спадкоємці першої черги наряду з нею, у зв'язку з цим їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на цілий житловий будинок, що входив до складу спадкового майна (а. с. 63).

При цьому, як встановлено судом позивач по справі ОСОБА_1 був зареєстрований та постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 з 06.11.1999 року по день смерті останньої. Позивач і після смерті спадкодавця продовжив проживати у спірному будинковолодінні, в якому проживає й станом на час розгляду справи. Враховуючи наведене позивач також фактично вступив в управління та володіння спадковим майном а отже вважається таким, що прийняв спадщину своїми фактичними діями. При цьому, як вбачається з матеріалів спадкової справи ОСОБА_1 не звертався до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини.

Таким чином, враховуючи, що позивач на момент відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем та є таким що прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, аналогічно як і відповідач ОСОБА_3, позовні вимоги про визнання за позивачем та відповідачем ОСОБА_3 права власності на ? частку житлового будинку за АДРЕСА_1 за кожним, в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_6 підлягають задоволенню.

Підлягає задоволенню також позовна вимога про визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.05.2016 року, що видане ОСОБА_3 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В., реєстровий № 916.

Суд звертає увагу, що Свідоцтво про право на спадщину за законом щодо майна померлої ОСОБА_6 видане ОСОБА_3 (відповідачу у справі) на все майно без врахуванням права позивача на спадкування відповідної частки спірного будинковолодіння. Відповідач ОСОБА_3, при зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, повідомила недостовірну інформацію про коло осіб, які мають право на спадкування, як спадкоємці першої черги, які також прийняли спадщину своїми фактичними діями, зокрема про позивача ОСОБА_1, який є сином спадкодавця та який проживав з ОСОБА_6 станом на час смерті останньої та проживає в спірному будинковлодінні і до сьогодні.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до п. 27 Постанови пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Зважаючи, що судом встановлено порушення права позивача на спадкування у зв'язку з видачею Свідоцтва про право на спадщину за законом та його позовна вимога про визнання в тому числі і за ним права власності на ? частку житлового будинку за АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_6 задоволена, відповідно підлягає задоволенню і вимога про визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого відповідачу ОСОБА_3

Враховуючи те, що розгляд справи судом завершено, заходи забезпечення позову, що застосовані відповідно до Ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2016 року підлягають скасуванню. /а.с. 34-35/.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 529, 548, 549 ЦК Української РСР, ст. 1301 ЦК України, ст. 68 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом від 10 травня 2016 року, що видано приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В. ОСОБА_3 на цілий житловий будинок за АДРЕСА_1, що зареєстровано в реєстрі за № 916.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на ? частку житлового будинку за АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті його матері - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на ? частку житлового будинку за АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті її матері - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Арешт, що накладений на житловий будинок АДРЕСА_1, що застосовано відповідно до Ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2016 року - скасувати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області, а особи, які брали участь у справі але не були присутні під час його проголошення можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: