САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/499/16-ц
Провадження №2/726/227/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2016 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно.

В позовній заяві позивач вказує, що його батько ОСОБА_1, який помер 02.09.2000 року, був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 6 по провулку Селезнівському м. Чернівці на підставі свідоцтва про власності на житловий будинок від 09.08.1950 року, яке було видано на підставі рішення Чернівецького міськвиконкому від 25.07.1950 року. Зазначає, що згідно схематичного плану технічного паспорта земельної ділянки і характеристики будинку, господарських будівель та споруд на земельній ділянці по провулку Селезнівському, 6 в м. Чернівці, розташовано житловий будинок літ. А (1948 року побудови), житлова площа 38,2 кв.м., загальна

площа 71,8 кв.м., літні кухні літ. Б.Д. ( 1968, 1991 року побудови), сараї літ. В.Г.Е.З. (1968, 1991 року побудови), гараж літ. Ж (1987 року побудови), літній душ літ. И (1991 року

побудови), вбиральня літ. К (1991 року побудови), погріб Пг, колонки І, замощення ІІ, огорожі №1.2. Вказує, що він та відповідачка ОСОБА_2 є дітьми померлого ОСОБА_1, а тому є спадкоємцями за законом першої черги у відповідності до вимог ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року), інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. Зазначає, що він звернувся разом із відповідачкою до Другої чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадкове майно після смерті їх батька ОСОБА_1, однак відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.05.2014 року державний нотаріус Другої чернівецької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у зв'язку з тим, що вони не надали державній нотаріальній конторі відповідно до вимог ст. 182 Цивільного Кодексу України правовстановлюючого документа.

На основі зазначеного, просить, визнати за ним право власності на 1/2 ідеальну частку спадкового майна, що складається: із житлового будинку літ. А, житловою площею 38,2 кв.м., загальною площею 71,8 кв.м., літні кухні Б.Д., сараї літ. В,Г,Е,3, гаража літ. Ж., літнього душа літ. И, вбиральні літ. К, погреба Пг, колонки І, замощення ІІ, огорожі № 1,2, загальною вартістю 109987 грн., що знаходиться за адресою м. Чернівці провулок Селезнівський, 6 , як спадкоємцем 1 черги після смерті батька ОСОБА_1, який помер в м. Чернівці, 02 вересня 2000 року.

Відповідачка ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що вона разом із ОСОБА_1 є спадкоємцями першої черги після смерті батька ОСОБА_1, як його діти, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вони в нотаріальній конторі не можуть оскільки втрачений оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок, який було видано батьку 09.08.1950 року. На основі зазначеного, просить, визнати за нею право власності на 1/2 ідеальну частку спадкового майна, що складається: із житлового будинку літ. А, житловою площею 38,2 кв.м., загальною площею 71,8 кв.м., літні кухні Б.Д., сараї літ. В,Г,Е,3, гаража літ. Ж., літнього душа літ. И, вбиральні літ. К, погреба Пг, колонки І, замощення ІІ, огорожі № 1,2, загальною вартістю 109987 грн., що знаходиться за адресою м. Чернівці провулок Селезнівський, 6 , як спадкоємцем 1 черги після смерті батька ОСОБА_1, який помер в м. Чернівці, 02 вересня 2000 року.

Позивач по первісному позову подав письмову заяву до суду, в якій свої позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, не заперечує проти задоволення позовних вимог по зустрічному позову ОСОБА_2, просить розглянути справу у його відсутність.

Відповідачка за первісним позовом подала до суду письмову заяву , в якій підтримує свої зустрічні вимоги, визнає позов ОСОБА_1, просить задовольнити свій зустрічний позов, не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і просить суд розглянути справу у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи та додані докази прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до довідки ЧКОБТІ від 30.09.2014 року № 1818, вбачається, що згідно реєстрової книги та архівної справи, будинок № 6 по пров. Селезнівському, м. Чернівці право власності зареєстровано за ОСОБА_1, згідно свідоцтво про право власності від 09.08.1950 року виданого на підставі рішення Чернівецького міськвиконкому від 25.07.1950 року за № 1128.

Згідно технічного паспорта серії АЕ № 001079 від 03.04.2014 року, вбачається, що на земельній ділянці по провулку Селезнівському, 6 в м. Чернівці, розташовано житловий будинок літ. А (1948 року побудови), житлова площа 38,2 кв.м., загальна

площа 71,8 кв.м., літні кухні літ. Б.Д. ( 1968, 1991 року побудови), сараї літ. В.Г.Е.З. (1968, 1991 року побудови), гараж літ. Ж (1987 року побудови), літній душ літ. И (1991 року

побудови), вбиральня літ. К (1991 року побудови), погріб Пг, колонки І, замощення ІІ, огорожі №1.2

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-МИ № 279782, вбачається, що ОСОБА_1 помер 02.09.2000 року.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.524 ЦК Української РСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце,коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст.525 ЦК Української РСР в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно ст.526 ЦК Української РСР в редакції 1963 року місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме,- місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст.527 ЦК Української РСР в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-МИ №198795, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії VI № 979043, батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Судом встановлено, що згідно довідки ПП «Садгора Сервіс» № 904 від 31.03.2014 року, вбачається, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 постійно проживають і зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, ОСОБА_1, ОСОБА_2 в порядку п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року (яка діяла на момент виникнення правовідносин) вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки протягом шести місяців з дня її відкриття фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, а інших спадкоємців не було.

Згідно роз'яснень, які містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 фактично прийняли спадщину за законом за спадкодавцем ОСОБА_1, оскільки протягом шести місяців після смерті останнього фактично вступили в управління та володіння даним спадковим майном, однак у них існують певні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому суд, використовуючи винятковий спосіб його захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.524,527,529,530,548,549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, ст.ст.10,11,57,61,174 ч.4,212-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частку спадкового майна, що складається з житлового будинку літ. А, житловою площею 38,2 кв.м., загальною площею 71,8 кв.м., літні кухні літ. Б. Д., сараїв літ. В.Г.Е.З, гаража літ. Ж., літнього душа літ. И , вбиральні літ. К, погреба літ. Пг ,колонки І , замощення ІІ ,огорожі № 1,2, загальною вартістю 109987 грн., що знаходиться за адресою м. Чернівці, провулок Селезнівський № 6, як спадкоємцем 1 черги за законом після смерті батька ОСОБА_1 , який помер в м. Чернівці 02.09.2000 року.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частку спадкового майна, що складається з житлового будинку літ. А, житловою площею 38,2 кв.м., загальною площею 71,8 кв.м., літні кухні літ. Б.Д., сараїв літ. В.Г.Е.З., гаража літ. Ж, літнього душа літ.И., вбиральні літ. К, погреба літ. Пг, колонки І, замощення ІІ, огорожі № 1,2, загальною вартістю 109987 грн., що знаходиться за адресою м. Чернівці провулок Селезнівський № 6, як спадкоємцем 1 черги після смерті батька ОСОБА_1, який помер в м. Чернівці 02.09.2000 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області, через Садгірський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_5