Справа № 752/5379/14-ц
Провадження по справі № 2/752/113/16
У Х В А Л А

27.04.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мирошниченко О.В.

з участю секретаря Мархотко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Павловської Олени Володимирівни, про поділ спільного майна подружжя,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, про поділ майна подружжя, визнання майна особистою приватною власністю,

та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання частини квартири особистою приватною власністю, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив здійснити розподіл спільного майна подружжя, та виділити у власність ОСОБА_1 частину квартири АДРЕСА_9, визнати за позивачем право власності на сережки та ікону, особисті документи. В подальшому позивачем змінено предмет позову, за вказаною заявою позивач просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартиру АДРЕСА_1, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 76 930 гривень 50 копійок, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

В порядку ст. 31 ЦПК України ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 особистою приватною власністю ОСОБА_3; визнати автомобіль марки «Фольцваген», державний номерний знак НОМЕР_1, спільним майном подружжя, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1/2 частину вартості вказаного вище транспортного засобу в рахунок грошової компенсації вартості 1/2 частки у спільному майні подружжя; стягнути з ОСОБА_1 63 036 гривень 52 копійки грошових коштів, витрачених на ремонт, покращення транспортного засобу марки «Фольцваген», державний номерний знак НОМЕР_1; визнати спільною сумісною власністю подружжя з здійснити розподіл між сторонами у справі побутової техніки та предметів домашнього вжитку; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості ? частини в спільному майні подружжя, набутого за час шлюбу, а саме - вартості побутової техніки, у розмірі 11 746 гривень 66 копійок; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію ? частини вартості ремонтних робіт, проведених у належній ОСОБА_1 квартирі, за адресою: АДРЕСА_3, що був зроблений у період спільного проживання сторін у справі у розмірі 6 271 гривні 43 копійки.

Третя особа ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 34, 125 ЦПК України подав звернувся до суду з самостійними вимогами на предмет спору, у поданому позові просив суд визнати 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 особистою приватною власністю ОСОБА_4

У судовому засіданні прийнято заяву про зміну предмету позову, збільшення підстав позову подану представником позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2 у якій, просила визнати недійсним договір дарування ? частини квартири за адресою: АДРЕСА_4, укладений 22.09.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Павловською О.В. за реєстрованим № 804; застосувати наслідки недійсності договору дарування ? частини квартири за адресою: АДРЕСА_4, укладеного 22.09.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Павловською О.В. за реєстровим № 804, а саме: скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Павловською О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним № 24656436 від 22.09.2015 року, відповідно до якого право власності на ? частини квартири за адресою: АДРЕСА_5, зареєстровано за ОСОБА_4; поділити спільне сумісне майно ОСОБА_1 та ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_5; стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженки м. Києва, РНОКПП НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва, РНОКПП НОМЕР_2, 76 930, 50 гривень; стягнути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженки м. Києва, РНОКПП НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва, РНОКПП 171301131, судові витрати, понесені в ході розгляду справи, у сумі 5 429,44 гривень.

У зв'язку з чим у судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2 заявлено клопотання про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_4 ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_6, реєстраційний номер 61, яка належить йому на підставі договору дарування, посвідченого 22.09.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Павловською О.В.

Обґрунтовуючи вимоги, викладені у заяві, зазначила про те, що предметом спору у даному судовому провадженні крім іншого майна, є квартира АДРЕСА_7. У ході розгляду справи позивачу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що частина спірної квартири була відчужена ОСОБА_3 без згоди ОСОБА_1 на користь третьої особи - ОСОБА_4, таким чином останній став власником цілої частини вказаної вище квартири, що є предметом спору у судовому провадженні. Позивач зазначає, що за вказаних обставин, невжиття заходів забезпечення позовних вимог може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у майбутньому у випадку відчуження предмету спору власником - ОСОБА_4

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову за заявою представника позивача за зустрічним позовом позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2 від 27.04.2016 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно положень ч. 1 ст. 152 ЦПК України, видами забезпечення позову є, зокрема, накладення арешту на майно, що належать відповідачеві та знаходяться у нього або інших осіб, а також заборона вчиняти дії.

В розумінні ст.ст. 151, 152 ЦПК України, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Передбачений п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України такий вид забезпечення позову, як арешт, може бути накладено на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 08.04.2016 року заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, про поділ майна подружжя, визнання майна особистою приватною власністю, та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання частини квартири особистою приватною власністю, - задоволено частково та накладено заборону відчуження однієї другої частини квартири АДРЕСА_8. Вказана обставина, на думку суду унеможливить здійснення відчуження спірного нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_8, а тому заява представника позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2 про забезпечення позову - не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Павловської Олени Володимирівни, про поділ спільного майна подружжя,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, про поділ майна подружжя, визнання майна особистою приватною власністю,

та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання частини квартири особистою приватною власністю, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя