АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1384/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів Пєнти І.В., Пастощука М.М.,

секретар Філіпчук О.С.

за участю представника апелянта ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 поданою його представником ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа-Другий міський відділ Державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись до суду із позовом позивачка зазначала, що 19.08.2011 року Хмельницьким міськрайонним судом винесено рішення про стягнення із відповідача на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі ј частини усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У звязку із тим, що ОСОБА_3 належним чином не виконує свої зобов»язання, тому утворилася заборгованість в сумі 4 159,84 грн. Позивач вказує, що оскільки відповідач не систематично сплачував аліменти, тому на суму боргу нараховується неустойка за прострочення їх сплати, яка становить 2586,09 грн. Тому позивачка після неодноразових уточнень позовних вимог просила суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 3643,59 грн.

________________________________________________________________________ Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7 Справа № 22ц/792/1384/16

Доповідач Корніюк А.П. Категорія № 50

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17 травня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 3643 грн. 59 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку зазначаючи, що оскаржуване рішення є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи і ґрунтуються на суперечливих доказах. Як вказує апелянт, ним систематично проводилася сплата аліментів, він періодично зявлявся до виконавчої служби та надавав оригінали квитанцій про проведення оплати. На думку ОСОБА_3 позивачка штучно створювала заборгованість по аліментах та отримувала у відділі ДВС недостовірні довідки. Також, апелянтом зазначається, що довідки, які надавала державний виконавець містять розбіжності за весь період нарахувань. Тому, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог.

Представник апелянта апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі і просить її задовольнити, скасувавши рішення суду першої інстанції.

Представник позивача апеляційну скаргу не визнала і просить її відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Апелянт ОСОБА_3 та позивачка ОСОБА_5 до суду не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про день і час слухання справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, ч. 1 та ч. 2 ст. 307 і ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції правильно встановив і виходив з того, що відповідач по рішенню Хмельницького міськрайонного суду від 19.08.2011 року зобов»язаний сплачувати аліменти в розмірі ? частин усіх видів доходу щомісячно на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною повноліття. Так як відповідач не систематично сплачував аліменти, тому суд стягнув із відповідача на користь позивача неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 3643 грн. 59 коп.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 cт. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. (ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19.08.2011 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття з дня подачі заяви - 10.08.2011 року.

Згідно розрахунку Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області станом на 13.11.2015 року розмір заборгованості ОСОБА_3 по сплаті аліментів на виконання в/листа №2/2218/5678, що виданий Хмельницьким міськрайонним судом 02.02.2012 року складає 5084,07 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права є такими, що не заслуговують на увагу, адже суд ухвалював оскаржуване рішення керуючись положеннями ст. 549 ЦК України, ст.ст. 196, 197 СК України та положеннями ст.ст. 10, 60, 213, 215 ЦПК України і апелянтом не зазначено, які саме норми права порушені судом першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи і довідки щодо розміру заборгованості боржника ОСОБА_3 містять суперечливі дані, на підставі яких і ухвалено оскаржуване рішення є безпідставними, виходячи із слідуючого.

Як вбачається із матеріалів справи в ній наявні довідки - розрахунки про розмір заборгованості по аліментних зобов»язаннях ОСОБА_3 станом на 04.08.2015 року (а.с.5), станом на 13.11.2015 року (а.с.31, 64, 102, 103), станом на 09.11.2015 року (а.с.101) та станом на 07.04.2016 року (а.с.135). Однак, судом першої інстанції у відповідності із вимогами ст. 168 ЦПК України задоволено клопотання представника позивача та для усунення розбіжностей витребувано у третьої особи довідку щодо наявності чи відсутності заборгованості ОСОБА_3 по сплаті аліментів за рішенням Хмельницького міськрайоннного суду і інформація отриманої довідки покладена в основу оскаржуваного рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно провів розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів ОСОБА_3 та стягнув з відповідача в межах заявлених ОСОБА_5 позовних вимог 3643,59грн. неустойки.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції невірно розраховано розмір пені, оскільки наявні в матеріалах справи розрахунки заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_3 не відповідають дійсності в порушення вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України є недоведеними.

Адже, за правовою природою аліментні зобовязання це періодичні платежі, які боржник зобовязаний сплачувати щомісячно, несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобовязань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобовязання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Як вбачається із розрахунку про розмір утвореної заборгованості по аліментам від 13.11.2015 року з вересня 2011 року по грудень 2011 року, за лютий, квітень, червень, серпень, з жовтня по грудень 2013 року, з лютого по липень, за вересень, листопад та грудень 2014 року, за лютий, березень, травень, липень, вересень 2015 року відповідачем не проводилася сплата аліментів. Інших належних та допустимих доказів щодо сплати аліментів за зазначений період сторонами та їх представниками надано не було. А тому суд першої інстанції, з'ясувавши розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановив строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано та з урахуванням встановленого обчислив розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначив її загальну суму.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 11 вересня 2013 року (справа № 6-81цс13).

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Підстав в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається

Керуючись ст. ст. 303, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) А.П. Корніюк

Судді (підпис) І.В. Пєнта

(підпис) ОСОБА_9

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду ОСОБА_10