Справа № 456/1884/16-ц
Провадження № 2/456/1334/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2016 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого - судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за права власності на ? частину житлового будинку №12, з приналежними до нього будівлями та спорудами по вул.. Стрийській в с. Подорожне Стрийського району Львівської області, в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_4 , 26.11.1923р. народження, дідусь позивача, який помер - березня 2006 році. За життя, 15.04.2002 року, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив особисте розпорядження, відповідно до якого заповів все своє майно позивачу. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема право на половину житлового будинку №12, з приналежними до нього будівлями та спорудами по вул.. Стрийській у с. Подорожнє (Лани -Соколівські) Стрийського району Львівської області, яке належало померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності колгоспного двору від 20.02.1989р., головою якого він був. Згідно запису із погосподарської книги с.Лани-Соколівські, що зберігається в Подорожненській сільській раді станом на 15.04.1991 року, житловий будинок №12 по вулиці Стрийській в селі Лани-Соколівські рахувався за членами колгоспного двору: ОСОБА_4, 26.11.1923р.н. який був головою колгоспного двору, та членами - ОСОБА_5 (Єфросинією) Григорівною, 22.04.1922р.н., ОСОБА_2, 03.01.1949р.н., ОСОБА_3, 22.01.1972р.н., та ОСОБА_6, 07.03.1974р.н. Вирішити в нотаріальному порядку питання про спадкування житлової будинку не має можливості, оскільки свідоцтво про право особистої власності на половину будинковолодіння видане на підставі рішення виконкому Стрийської районної ради народних депутатів № 34 від 16.02.1989 року, зареєстроване в бюро технічної інвентаризації 05.05.1989 року на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого був ОСОБА_4. Оскільки майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, нотаріус не взмозі встановити, яка частка спадкового будинку належала саме спадкодавцеві, відповідачі на дану половину будинку не претендують, ніколи не звертались про витребування частки з майна колгоспного двору, відтак єдиним власником був лише дідусь позивача - ОСОБА_4. Крім того в «Ощадному банку» у ОСОБА_4 були особові рахунки на яких є залишок коштів. Такі обставини змушують позивача звертатися до суду.

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не зявилася та не повідомила суд про причини своєї неявки хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлена, однак подала до суду заяву згідно якої просить справу слухати за його відсутності та позовні вимоги задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2, та ОСОБА_3, в судове засідання не зявились та не повідомили суд про причини своєї неявки хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, однак подали до суду заяви згідно яких просять справу слухати за їхньої відсутності та позовні вимоги задоволити.

Відповідно до ст.. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч.ч.1,3 ст.1272 ЦК якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п.6, "а" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Згідно з п.6 "г" даної постанови, відповідно до ст.4 Постанови Верховної ОСОБА_7 України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року.

Судом встановлено, що 04.03.2006р. помер дідусь позивача ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про смерть видане Подорожненською сільською радою Стрийського району Львівської області від 06.03.2006р., серії 1-СГ №045037.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 20.02.1989р., померлому ОСОБА_4, належав житловий будинок в с. Подорожне Стрийського району, який мав статус колгоспного двору та ОСОБА_4, був його головою.

Згідно заповіту укладеного 15.04.2002р. ОСОБА_8, на випадок своєї смерті заповів все своє майно, яке на день смерті йому буде належати та з чого б воно не складалось своїй онуці ОСОБА_1

Згідно довідки виданої виконкомом Подорожненської сільської ради Стрийського району Львівської області від 01.07.2016р. №335, ОСОБА_4, до дня смерті проживав разом з онукою ОСОБА_1, та вели спільне господарство.

Згідно з витягу з по господарської книги виконкому Подорожненської сільської ради №119 від 23.11.2015 року., житловий будинок по вул. Стрийській, 12 в селі Лани-Соколівські Стрийського району, рахується за членами колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4, та станом на 15.04.1991 року були зареєстровані наступні члени колгоспного двору: ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6

Згідно копій ощадних книжок ВАТ «Ощадбанк», у ОСОБА_4, були особові рахунки в «Ощадному банку України» за №13460, №0863, №0396, №12401, №0396-1363.

Відповідно до положень ст.. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказам МЮУ №296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Отже, виходячи з наведеного, позивач позбавлений можливості відновити свої права у позасудовому порядку, осіб які б могли претендувати на спадкове майно немає, а тому право позивача підлягає судовому захисту, шляхом визнання за нею права власності.

Керуючись ст.ст. 10, 58-61, 154, 197, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 392, 1218, 1223, 1268, 1270, 1270 ЦК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 житлового будинку №12 з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Подорожне (Лани-Соколівські) Стрийського району Львівської області, в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_1 право на вклади ОСОБА_4 в «Ощадному банку», рахунки за №13460, №0863, №0396, №12401, №0396-1363.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_7