пр. № 6/759/460/16
ун. № 2-2153/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про видачу дублікату виконавчого листа у справі №2-2153/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

03.10.2016 року Головний державний виконавець Святошинського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Федоренко А.М. звернувся до суду з поданням про видачу дублікату виконавчого листа №2-2153 від 25.07.2011 року, виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 160 773,00 грн., у зв'язку з його втратою при пересилці за місцем роботи боржника. Подання передано судді 05.10.2016 року, справу передано судді 18.10.2016 року.

Сторони в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином.

Заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката (ч. 2 ст. 370 ЦПК України).

Судом встановлено, що 07.06.2011 року рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07.06.2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 159 092 грн. боргу за договором позики, судові витрати 1 591 грн. судового збору та 120 грн. - витрати на ІТЗ розгляду справи (а. с. 46 - 47, 62).

27.07.2011 року позивач отримав рішення та виконавчий лист, про що зроблено відповідний запис у заяві (а. с. 50).

10.02.2012 року державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ винесено постанову, серії ВП №31120687 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2153, виданого 25.07.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 160 773,00 грн. (а. с. 66 - постанова).

Державний виконавець зазначає, що оригінал виконавчого листа було втрачено при пересилці за місцем роботи боржника (ТОВ «КАРЗ-М»), а тому просить видати дублікат виконавчого листа.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

У відповідності з нормами ст. 125 Конституції України та ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими для виконання. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Правосуддя здійснюється не лише в результаті розгляду і вирішення цивільної справи, а за умов реального захисту прав, свобод та інтересів учасників цивільного судочинства, що можливо при реалізації судових рішень і перш за все в порядку їх примусового виконання у процедурах виконавчого провадження, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав і обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову юридичну силу, не виконувалося б на шкоду одній із сторін.

У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід'ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить п. 1ст. 6 ЄКПЛ, і є порушенням права на суд. Так, у справі Хорнсбі проти Греції ЄСПЛ зауважив, що право на суд стало б ілюзорним, якщо б правова система держави дозволяла, щоб кінцеве та обов'язкове рішення суду залишалося невиконаним, що завдавало б шкоду одній зі сторін. Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, слід розглядати як невід'ємну частину «судового розгляду» для цілей ст. 6 ЄКПЛ. Така позиція ЄСПЛ підтримувалася судом також і у рішеннях Ромашов проти України, Дубенко проти України, Вассерман проти Росії, Малиновський проти Росії, Гіззатова проти Росії та ін.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Виконання судового рішення є обов'язком відповідача з часу набрання рішення законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником самостійно рішення суду не виконується, борг не погашено, оригінал виконавчого документу втрачено, що позбавляє державного виконавця можливості примусової реалізації рішення суду за виконавчим провадженням, що свідчить про існування підстав для задоволення подання про видачу дубліката виконавчого листа.

Керуючись ст. 370 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про видачу дублікату виконавчого листа у справі №2-2153/11 - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа у справі №2-2153/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 159 062 грн. боргу за договором позики, судові втирати - 1 591 грн. судового збору та 120 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ: Т.О. ЗАЄЦЬ